ПОСТАНОВА 
Іменем України

22 березня 2023 року                                                         м. Кропивницький
справа № 404/4633/21
провадження № 22-ц/4809/52/23 
       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач) 
      суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А. 
з участю секретаря: Демешко Л.В.
    Учасники справи:
     позивач    ОСОБА_1 , інтереси якого представляє  адвокат Гуцул Марина Сергіївні;  
    відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю « Автокредит Плюс », інтереси якого представляє адвокат Добринь Ярослав Олексійович. 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю « Автокредит Плюс » на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2022 року , у складі Варакіної Н.Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Автокредит Плюс » про захист прав споживачів, -
В С Т А Н О В И В:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів.
В обґрунтування вимог зазначав, що у 2020 році придбав автомобіль на умовах договору фінансового лізингу, укладеного з ТОВ «Автокредит Плюс».
Вказував, що 12 жовтня 2020 року він підписав заяву про приєднання до публічного договору № АРКR000000000114855 з надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті компанії.
У відповідності до п. 14 умов заяви про приєднання до публічного договору № АРКR000000000114855 лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг автомобіль згідно Специфікації, викладеної в Додатку № 1 на 60 місяців з моменту підписання Додатку № 2 (графік лізингових платежів) (п. 14.1.2).
Відповідно до п. 14.1.7 умов заяви про приєднання до публічного договору №APKR000000000114855 після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу Лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 55 000,00 грн на транзитний рахунок № 29092648135001 МФО339500 ОКПО 3377217051 відкритий в AT«ТасКомБанк»(IBAN НОМЕР_1 ОКПО 3377217051) для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс». 
Відповідно до п. 14.2 умов заяви про приєднання до публічного договору № APKR000000000114855 лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в у розмірі 5 280,00 грн у період з 20 по 25 число кожного місяця (п. 14.1.4) на транзитний рахунок №  НОМЕР_2 МФО 339500 ОКПО 3377217051 відкритий в AT «ТасКомБанк» (IBANUA983395000000029092648135001 ОКПО 3377217051) (п. 14.1.5). 
16 жовтня 2020 року позивач отримав у лізинг від ТОВ «Автокредит Плюс» транспортний засіб – автомобіль GEELIEGRANDX кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2014 року випуску, вартістю 220 000 грн разом із свідоцтвом про його реєстрацію та ключем. 
Позивач згідно договору фінансового лізингу вніс аванс у розмірі 55 000 грн та добросовісно щомісячно сплачував внески за користування автомобілем. 
В подальшому, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем позивач не мав можливості сплатити грошові кошти відповідно до графіку лізингових платежів у березні та квітні 2021 року, про що повідомив представника відповідача. 
У травні 2021 року представником ТОВ «Автокредит Плюс» вручено позивачу повідомлення про подію «Дефолт» та одностороннє розірвання договору фінансового лізингу у разі не усунення події «Дефолт».
Після вручення даного повідомлення представником ТОВ «Автокредит Плюс» складено акт приймання-передачі предмету лізингу на підставі події «Дефолт» та передано автомобіль відповідачу.
17.05.2021 позивач звернувся з письмовою заявою до ТОВ «Автокредит Плюс» щодо узгодження питання про погашення ним заборгованості за два місяці та надання йому можливості отримати в користування предмет лізингу, однак до теперішнього часу відповіді не надано. 
З метою захисту своїх прав звернувся за наданням правничої допомоги до адвоката та 28.05.2021 до ТОВ «Автокредит Плюс» надіслано адвокатський запит про надання відповіді на заяву позивача від 17.05.2021 та надання копії договору про надання фінансового лізингу № APKR000000000114855 від 12.10.2020 , однак до теперішнього часу ТОВ «Автокредит Плюс» відповідь на адвокатський запит не надало.
Тому, вимушений був звернутись до суду про визнання договору про надання фінансового лізингу № APKR000000000114855 від 12.10.2020 недійсним.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2022 року позов задоволено. 
Визнано  недійсним публічний договір про надання фінансового лізингу № АРКR000000000114855 від 12 жовтня 2020 року, укладений між ОСОБА_1  та ТОВ «Автокредит Плюс».
Стягнуто з ТОВ «Автокредит Плюс»  на користь ОСОБА_1 - 79140,00 грн, з яких 55000,00 грн авансовий внесок; 21140,00 грн відшкодування вартості предмета лізингу, відсотки за користування предметом лізингу, комісія лізингової компанії; 3000, 00 грн. комісійний збір за участю в аукціоні продажу предмету лізингу.
Стягнуто з ТОВ «Автокредит Плюс»  на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 10 000,00 грн.
ТОВ «Автокредит Плюс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане судове рішення, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
Посилається на необґрунтованість оскаржуваного рішення та на порушення норм матеріального та процесуального права під час його ухвалення. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.
З матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 2020 року позивач підписав заяву про приєднання до публічного договору № АРКR000000000114855 з надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті компанії.
У відповідності до п. 14 умов заяви про приєднання до публічного договору № АРКR000000000114855 лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг автомобіль згідно Специфікації, викладеної в Додатку № 1 на 60 місяців з моменту підписання Додатку № 2 (графік лізингових платежів) (п. 14.1.2).
Відповідно до п. 14.1.7 умов заяви про приєднання до публічного договору №APKR000000000114855 після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу Лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 55 000,00 грн на транзитний рахунок № НОМЕР_2 МФО 339500 ОКПО 3377217051 відкритий в AT «ТасКомБанк» (IBAN НОМЕР_1 ОКПО 3377217051) для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс». 
Відповідно до п. 14.2 умов заяви про приєднання до публічного договору № APKR000000000114855 лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в у розмірі 5 280 грн .
У період з 20 по 25 число кожного місяця (п. 14.1.4) на транзитний рахунок №  НОМЕР_2 МФО 339500 ОКПО 3377217051 відкритий в AT «ТасКомБанк (IBANUA983395000000029092648135001 ОКПО 3377217051) (п. 14.1.5) (а.с. 13).
16 жовтня 2020 року позивач отримав у лізинг від ТОВ «Автокредит Плюс» транспортний засіб – автомобіль GEELIEGRANDX кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний НОМЕР_5 , 2014 року випуску, що підтверджується Специфікацією та Актом приймання-передачі від 16.10.2020 (а.с. 14).
Позивач згідно договору фінансового лізингу вніс аванс у розмірі 55 000,00 грн та щомісячно сплачував внески за користування автомобілем, згідно Додатку № 2 до Договору, що підтверджується Витягом АТ «ТасКомБанк» за картковим рахунком НОМЕР_6 за період з 15.10.2020 – 24.05.2021 року (а.с. 18).
Позивачем 12.10.2020 сплачено відповідачу через мобільний додаток «Приват 24» грошові кошти в сумі 3 000 грн – комісія за проведення ТОВ «Автокредит Плюс» аукціону з продажу предмета лізингу, що підтверджується скріншотом з мобільного додатку (а.с. 19).
06.03.2021 сталась поломка автомобіля GEELIEGRANDX, реєстраційний номер НОМЕР_4 , на ремонт якого позивачем витрачено кошти в розмірі 22 000 грн, з яких 18 750 грн витрачено на автозапчастини та надані послуги з ремонту автомобіля та 3 250 грн витрачено на ремонт додаткових вузлів двигуна, що підтверджується Актом виконаних робіт № 96 від 06.03.2021 (а.с. 24).
У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем позивач не мав можливості сплатити грошові кошти відповідно до графіку лізингових платежів у березні та квітні 2021 року, про що повідомив представника відповідача.
У травні 2021 року представником ТОВ «Автокредит Плюс» вручено позивачу повідомлення про подію «Дефолт» та одностороннє розірвання договору фінансового лізингу у разі не усунення події «Дефолт», згідно якого у позивача утворилась заборгованість у розмірі 196 180,13 грн , яка складається із: 173 190,53 грн - по відшкодуванню вартості предмета лізингу; 3633,32 грн – прострочена заборгованість по вартості предмету лізингу; 0,04 грн – за простроченими відсотками; 6886,64 грн – за простроченою комісією; 9000 грн – за нарахованими штрафами (а.с. 16).
Згідно акта приймання-передачі предмету лізингу на підставі події «Дефолт» № 100005758 позивачем передано автомобіль відповідачу (а.с. 17).
17.05.2021 позивач звернувся з письмовою заявою до ТОВ «Автокредит Плюс» щодо узгодження питання про погашення ним заборгованості за два місяці та надання йому можливості отримати в користування предмет лізингу, однак до теперішнього часу відповіді не надано (а.с. 20).
В апеляційній скарзі зазначено, що у переліку істотних умов договору лізингу відсутня така вимога щодо форми правочину як обов`язкове нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу, а міститься лише вказівка про його письмову форму, посилаючись на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2020 року у справі № 910/2240/19.
Колегія суддів вважає, що доводи відповідача не відповідають приписам ч. 2 ст. 799 ЦК України, оскільки у зазначеній нормі чітко визначено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню, а посилання відповідача на підтвердження своїх доводів, на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2020 у справі № 910/2240/19, є безпідставними, оскільки така правова позиція Верховного суду стосується укладання договору лізингу між юридичними особами.
Разом з тим, відповідно до правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 799 ЦК України) та у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України). Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України, від 18 січня 2017 року у справі № 6-648цс16, від 28 лютого 2018 року у справі № 61-4658св18.
Також за змістом частини п`ятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь - яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
У даному випадку умови договору лізингу не відповідають положенням законодавства про захист прав споживачів, оскільки є несправедливими та створюють істотний дисбаланс між договірними правами і обов`язками сторін, що є окремою підставою для визнання цього договору недійсним, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».
Несправедливими згідно із частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця.
Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Судом першої інстанції обґрунтовано визнано договір фінансового лізингу № APKR000000000114855 від 12.10.2020 недійсним та правильно стягнуто у відповідності до ст. 216 ЦК України з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь позивача сплаченої ним суми у розмірі 79140,00 грн, оскільки грошові кошти позивачем були сплачені на виконання нікчемного правочину.
Крім того, суд першої інстанції із дотриманням норм процесуального права вирішив питання про розподіл судових витрат.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю  « Автокредит Плюс » – залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2022 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                          О.Л. Дуковський 
Судді                                                                                   Л.М. Дьомич 
                                                                                                   О.А. Письменний