Ухвала
 
27 квітня 2023 року
місто Київ
 
справа № 195/15/22
провадження № 61-4778ск23
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучкова Тетяна Федорівна, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у січні 2022 року звернувся до суду із позовом до фізичної 
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП  ОСОБА_2 ), треті особи: ОСОБА_3 , державний реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучкова Т. Ф., у якому просив:
- визнати недійсним договір оренди землі від 20 листопада 2020 року, укладений від імені ОСОБА_1 (орендодавця), підписаний представником власника земельної ділянки ОСОБА_3 та ФОП  ОСОБА_4 (орендарем);
- скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 20 листопада 2020 року, кадастровий номер земельної ділянки: 1225485500:01:005:0462, яка здійснена 09 грудня 2020 року на підставі договору оренди землі від 20 листопада 2020 року, реєстраційний номер нерухомого майна 2243939712254.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 23 листопада 2022 року Томаківський районний суд Дніпропетровської області задовольнив позов ОСОБА_1 .
Суд визнав недійсним договір оренди землі від 20 листопада 2020 року, укладений від імені ОСОБА_1 (орендодавця), підписаний представником власника земельної ділянки ОСОБА_3 та ФОП  ОСОБА_4 (орендарем).
Скасував державну реєстрацію договору оренди землі від 20 листопада 2020 року, кадастровий номер земельної ділянки: 1225485500:01:005:0462, яка здійснена 09 грудня 2020 року на підставі договору оренди землі від 20 листопада 2020 року, реєстраційний номер нерухомого майна 2243939712254.
Здійснив розподіл судових витрат.
Постановою від 21 лютого 2023 року Дніпровський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасував рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року, ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 04 квітня 2023 року із застосуванням системи «Електронний суд» направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року, рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року залишити в силі.
ОСОБА_1 06 квітня 2023 року із застосуванням системи «Електронний суд» подав до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу з аналогічними процесуальними вимогами.
Ухвалою від 12 квітня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та визначив заявнику строк для виконання її вимог.
Заявник 22 квітня 2023 року із застосуванням системи «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами на підтвердження доплати судового збору у розмірі 1 882, 40 грн та доказами надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:
- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц, відповідно до яких суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини;
- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 522/15095/15-ц, від 07 серпня 2019 року у справі № 753/7290/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 554/10202/13-ц, де визначено, що критерій «зловмисності» не залежить від того, чи був направлений умисел повіреного на власне збагачення чи заподіяння шкоди довірителю, важливим є фактор того, що умови договору, укладеного повіреним, суперечать волі довірителя взагалі, тобто підставою для визнання правочину недійсним є розходження волі довірителя та волевиявленням повіреного при укладенні договору, а наслідки, що настали, є такими, що є неприйнятними для довірителя;
- (3) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 520/10060/16-ц, згідно з якими, визнаючи недійсним договір, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює зазначені договори;
- (4) суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 195/15/22 за позовом  ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучкова Тетяна Федорівна, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак