ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/18229/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 року в адміністративній справі №160/18229/22 за позовом ОСОБА_1 до  Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В :

          До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Турутєю Захаром Олеговичем, до Департаменту патрульної поліції, в якій позивач просить: визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 18.05.2016 до 31.12.2017 та індексації грошового забезпечення за період з 18.05.2016 до 31.10.2017; зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 18.05.2016 до 31.12.2017 та заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 18.05.2016 до 31.10.2017.
          Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що з 18.05.2016 він проходить службу на посаді інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. За період з 18.05.2016 до 31.12.2017, під час якого позивач залучався до служби в нічний час, йому не було виплачено грошове забезпечення у виді доплати за службу в нічний час, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015. У зв`язку з тим, що в квітні 2016 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у 103%, позивачу повинна була виплачуватися індексація грошового забезпечення відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 18.05.2016. Однак, за період з 18.05.2016 до 31.10.2017 індексацію йому не виплачено. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 року позовні  вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2016 до 31.10.2017 (включно). Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.05.2016 до 31.10.2017 (включно). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмолено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних  вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні таки позовних вимог.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи. 
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказом № 142 о/с від 25.05.2016 «По особовому складу» по управлінню патрульної поліції в місті Кривому Розі з 19.05.2016 був призначений інспектором батальйону № 1 роти № 1.
Наказом № 580 від 19.06.2018 «По особовому складу» по управлінню патрульної поліції в місті Кривому Розі ОСОБА_1 звільнено з посади інспектора роти № 3 батальйону № 3 управління патрульної поліції в місті Кривому Розі та з 20.06.2018 призначено інспектором взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення за період з 18.05.2016 до 31.12.2017, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Оскільки індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті, відповідачем протиправно не проведено індексацію грошового забезпечення позивача за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити доплату за службу в нічний час за період з 18.05.2016 року по 31.12.2017 року, суд зазначив, що оскільки дані щодо обліку чергувань поліцейського управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, згідно яких останній залучався до чергувань в нічні зміни у період з 18.05.2016 року по 31.12.2017, відсутні, в цій частини позовних вимог слід відмовити.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про  часткове задоволення позовних  вимог з огляду на  таке.
Відповідно до частини 7 статті 67 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських, зарахованих у розпорядження, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно із ч.1-2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»        грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до статті 1 Закону України від 03.07.1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону України №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Приписами статті 4 статті 1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Статтею 6 статті 1 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Отже, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини одноразової грошової допомоги при звільненні.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Згідно пункту 4 частини 10 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до частини 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
          Відповідно до частини 5 статті 94 Закону України Про Національну поліцію грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Згідно пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі по тексту - Порядок № 1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України №782 від 18.10.2017 року та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Приписами пункту 2 Порядку №1078 передбачено (зі змінами, внесеними постановою КМУ №782), що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі                            №9-рп/2013 зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому відповідач протиправно не нарахував та не виплатив індексацію грошового забезпечення позивача за період з 19.05.2016 року по 31.10.2017 року.
Посилання  відповідача  в  апеляційній  скарзі  на  пропущення  позивачем строку звернення до суду та залишення позову без розгляду, апеляційний  суд  зазначає наступне.
Відповідно до пункту 11 Розділу І Порядку від 06.04.2016 року №260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейським мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержання грошового забезпечення.
У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Аналогічні  правові  висновки  наведені в рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 по справі №1-13/2013 та  в  постанові  Верховного  Суду  у  справі  №280/9017/20.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 року- залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.    
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник