ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року	Львів	Справа № 380/16510/22 пров. № А/857/2646/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року (головуючий суддя Качур Р.П., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління ДМС України у Львівській області про визнання протиправними дій,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в якому просила визнати протиправними дії відповідача (відповідь № В-1443/6/4601-22/4650/32-22 від 05.10.2022) щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати відповідача оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, просить скасувати таке і постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд невірно зазначив про те, що спірні відносити регулюються Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ в частині обов`язкового 16-ти річного вікового цензу для отримання паспорта громадянина України зразка 1994 року. Спірні відносини також регулюються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особи чи її спеціальний статус» (далі - Закон України №5492-УІ) лише в частині відсутності необхідності надання відповідного переліку документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 з застосуванням засобів Єдиного держаного демографічного реєстру (надання згоди на збір та обробку персональних даних, надання біометричних даних особи, присвоєння УНЗР, заповнення особою заяви- анкети за формою, яка є підставою для видачі паспорта громадянина України лише у вигляді пластикової картки типу ID-1).
Отже, суд застосував норми матеріального права, які не могли бути застосовані при вирішенні спірних відносин, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового з задоволенням позову.
Суд невірно визначив різновид правовідносин, вказуючи, що «на час звернення позивачки до відповідача, так і на час розгляду справи в суді, ОСОБА_2 не досягла 16-річного віку, а тому не має права на отримання паспорта громадянина України у вигляді книжечки».
Крім того, апелянт зазначає, що твердження суду, що «вимоги позивачки про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки та зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки є передчасними та остання не позбавлена права в майбутньому після досягнення 16-річного віку звернутися до суду за захистом своїх прав щодо зобов`язання оформити та видати їй паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року», є необгрунтованими, оскільки нею та дитиною дотримано вимоги як Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992, так і Закону України №5492-УІ.
У своїй заяві вона не порушували питання щодо того, шо необхідно керуватися приписами лише Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ, оскільки вік, з якого держава вважає за можливе отримати паспорт громадянина України, починається з 14 років. Це також встановлено Законом України №5492-VI (ст. 21). Фактично суд своїм рішенням нівелював та скасував обов`язок громадянина оформити паспорт громадянина України з 14 років. Всі документи для оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, які цими законами передбачені, нею та дитиною подано, однак права дитини у подальшому не реалізовано та порушено, хоча таке право передбачено саме вказаними нормативно-правовими актами.
Отже, доводи щодо того, що дитина не досягла 16 років, а тому не має право на паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, спростовується тим, що відповідно до ст. 13, ч.2 ст. 14, ст. 21 Закону України №5492-УІ не забороняють оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з досягненням 14 років. Більш того, ст. 21 цього ж Закону зобов`язує дитину отримати паспорт громадянина України у зв`язку з досягненням 14 років. У цьому законі та у згаданому Положенні також відсутня заборона оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року, починаючи з 14 років.
Хоча Положення про паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 26.06.1992 передбачає можливість оформлення та видачу паспорта у формі книжечки у зв`язку з досягненням 16 років, питання про його оформлення та видачу, починаючи з досягнення особою 14 років і до досягнення 16 років може бути вирішено на користь оформлення такого паспорта в цей період, оскільки дитина, яка досягла 14 років, але не оформила документа, що посвідчує особу (при відмові від пластикового паспорта типу Ю-1), фактично позбавляється можливості підтверджувати громадянство України та свою особу, не може повністю реалізовувати свої права і свободу у різних сферах суспільного життя, у т.ч. у сфері освіти, спорту (проїзд у транспорті залізничного або авіаційного сполучення, де є потреба пред`являти паспорт, а також брати участь у змаганнях), культурі, отримувати стипендію, заробітну плату (ст. 188 КзпП України), допомогу, бюджетні виплати. Відсутність паспорта громадянина України створює умови невиконання громадянином України свого обов`язку мати паспорт при досягненні 14 років.
Однак, суд першої інстанції проігнорував ці доводи, фактично залишив дитину без захисту при реалізації її права на освіту та з інших питань.
Крім того, за таких обставин є також є незрозумілим, чому суд не застосував при вирішенні спору правові висновки Великої Палати Верховного Суду по зразковій справі №806/3265/17 від 19.09.2018. Суд першої інстанції не проаналізував, що у зразковій справі Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що дії органів ДМС України відповідали Закону України №5492-VI, однак не дотримано вимог щодо якості закону, оскільки норми закону повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України.
Посилання суду на відповідну постанову Верховного Суду по справі №200/10469/19-А є теж є безпідставними, оскільки у цій постанові суд касаційної інстанції, не надавав висновку про можливість або неможливість оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, починаючи з досягнення особою 14 років, звернув увагу на те, що суди попередніх інстанцій не дослідили це питання з т.ч. зору можливості захисту прав людини при наявності суперечностей законодавства щодо вікового цензу, а також не дослідили питання щодо підстави оформлення паспорта зразка 1994 року за наявності або відсутності рішення суб`єкта владних повноважень, яке прийнято за результатами заяви особи про видачу паспорта, яке викладено у відповідних відповідях на звернення особи, повноти поданих документів.
Отже, суд порушив ст. 242 КАС України, оскільки рішення суду з вказаних підстав не є законним та обґрунтованим.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 та її неповнолітня донька, ОСОБА_2 , звернулися до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області із заявою від 04.10.2022 у якій просили оформити та видати паспорт зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки.
Відповідач листом № В-1443/6/4601-22/4650/32-22 від 05.10.2022 відмовив позивачці у виготовленні її неповнолітній доньці паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, оскільки оформлення такого виду паспорта припинено в 2016 році. Також, зазначив, що відповідно до п. 3 Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 червня 2019 року № 456, оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України особі, яка досягла 16-річного віку – на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто; особі, яка досягла 16-річного віку та яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною.
Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-III) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.
Відповідно до приписів частини першої статті 13 Закону України від 20.11.2012 року № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон № 5492-VI), документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення зокрема, поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.
Згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.
Частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 14 цього ж Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (частина перша статті 21 Закону № 5492-VI).
Відповідно до частини другої, четвертої та п`ятої статті 21 Закону № 5492-VI кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.
Пунктом 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 (далі - Порядок № 302) передбачено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі, яка досягла 14-річного віку на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.
За правилами пункту 14 Порядку № 302 до заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт: 1) прізвище, власне ім`я та по батькові особи (далі - ім`я) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації (складова «по батькові» латинськими літерами не зазначається); 2) дата народження; 3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації; 4) стать; 5) дата та підстави набуття громадянства; 6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності); 7) відцифрований образ обличчя особи; 8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними). Підпис особи із стійкими фізичними, психічними, інтелектуальними або сенсорними порушеннями вноситься з урахуванням фізичної можливості вчинити таку дію. Підпис особи, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особи, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - вноситься із застосуванням засобів Реєстру шляхом сканування; 9) відомості про внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, засобів кваліфікованого електронного підпису; 10) відомості про згоду на внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, відцифрованих відбитків пальців рук; 11) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири); 12) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти; 13) реквізити документа, на підставі якого оформляється паспорт; 14) відомості про законного представника особи чи уповноважену особу (ім`я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує її повноваження); 15) додаткова змінна інформація (відомості про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - про РНОКПП або повідомлення про відмову від його прийняття (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу); 15-1) відомості про одночасну реєстрацію особи віком від 14 до 18 років під час оформлення паспорта вперше в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з подальшим відображенням інформації про РНОКПП у паспорті; 16) відомості про сплату адміністративного збору або про звільнення від його сплати; 17) дата заповнення заяви-анкети.
Відповідно до пункту 35 Порядку № 302 заявник для оформлення паспорта подає такі документи: 1) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави (далі - свідоцтво про народження); Особа, яка звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку за відсутності свідоцтва про народження, може подати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження; 2) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у тому числі строк дії якого закінчився (для особи, яка постійно проживає за кордоном або яка постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну, або для особи, яка набула громадянство України за кордоном); 3-1) заява про зняття з консульського обліку (для особи, яка досягла 14-річного віку, постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну) за встановленою формою (далі - заява про зняття з консульського обліку); 4) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб); 6) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи); 7) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи; 8) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати; 9) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів): про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка; про народження дітей - свідоцтва про народження дітей; про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з даними про РНОКПП, або повідомлення про відмову від його прийняття, або дані про РНОКПП, внесені до паспорта або свідоцтва про народження. Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у тому числі в електронній формі, за умови наявності в територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта технічної можливості провести перевірку відповідності реєстраційних даних особи даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків в електронній формі інформаційно-телекомунікаційними засобами з використанням технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до вимог законодавства з питань захисту інформації; 10) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, - для осіб, які звертаються за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку. У разі відсутності такого документа особа подає письмову заяву в довільній формі, в якій зазначається інформація про адресу місць проживання, навчання, роботи, установ виконання покарань та інша інформація, відомості про свідків, які будуть залучені до проведення процедури встановлення особи відповідно до абзацу третього пункту 43 цього Порядку; 11) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби).
Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - Положення № 2503-ХІІ).
Відповідно до пункту 1 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
Відповідно до пунктів 3, 5, 6, 8 Положення №2503-XII бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна», нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт». На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.
Відповідно до пункту 13 Положення № 2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
Згідно з пунктом 2 Положення № 2503-ХІІ паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку.
З огляду на це, суд правильно вважав, що чинним законодавством передбачено форму паспорта громадянина України у вигляді книжечки і картки. При цьому, право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ виникає у особи після досягнення 16-річного віку, за умови звернення з відповідною заявою, передбаченою цим Положенням. Відтак, паспорт громадянина України у вигляді книжечки може бути виданим особі, яка досягла 16-річного віку.
Судом першої інстанції з`ясовано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до Головного управління ДМС у Львівській області в інтересах неповнолітньої доньки із заявою від 04.10.2022. При цьому, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 станом на день подання цієї заяви та станом на день розгляду справи виповнилося 14 років.
З огляду на у це суд підставно вважав, що як на час звернення позивачки до відповідача, так і на час розгляду справи в суді, ОСОБА_2 не досягла 16-річного віку, а тому не має права на отримання паспорта громадянина України у вигляді книжечки.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року по справі № 380/16510/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар