КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
справа №372/3527/18                                                                  Головуючий у суді І інстанції: Зінченко О.М.
провадження №22-ц/824/1959/2023                                                   Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 квітня 2023 року                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Суханової Є.М., Олійника В.І.,
секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Медвідя Василя Осиповича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, обгрунтовуючи його тим, що вона є власником двох земельних ділянок площею 0,1130 га, кадастровий номер: 3223155400:03:030:0130 та 0,17770 га кадастровий номер 3223155400:03:030:0129, які розташовані на території Козинської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані земельні ділянки розташовані поруч одна з одною та огороджені одним спільним парканом, а відтак є одним цілим об`єктом. На зазначеній земельній ділянці розташований основний садовий будинок загальною площею 241,7 кв.м.. Також, поруч із основним будинком в період з 2006 по 2008 рік було збудовано гостьовий дерев`яний будинок (повноцінний перший поверх та спальні під дахом на другому поверсі) приблизною площею 200,00 кв.м.. Вказаний гостьовий дерев`яний будинок було збудовано повністю із матеріалу карпатська смерека згідно розробленого проекту та накритий керамічною черепицею. Внутрішнє оздоблення будинку, а також усі без винятку меблі були виготовлені виключно із дерева та під замовлення. В період з 2009 по 2012 рік було здійснено прибудову сауни та басейну до гостьового дерев`яного будинку. Вказана прибудова була виконана вже із цегли, площею 120 кв.м., а дах було виконано (накрито) із керамічної черепиці. Оздоблення басейну було виконано із керамічної плитки (мозаїка), сауна оздоблена деревом. Також усі меблі як в басейні так і в сауні були виготовлені із дерева та під замовлення. В жовтні 2017 року позивачу зателефонував маклер ОСОБА_4 та запропонував здати в оренду основний будинок для дуже поважних людей на 6 місяців. Проаналізувавши усі обставини, позивач погодилась укласти договір оренди житлового будинку разом із приміщенням (прибудовою) в якому знаходився басейн, сауна, інфрачервона сауна та кімната відпочинку, оскільки такими були побажання Орендарів. Так, враховуючи позивач надала свою згоду на укладення договору оренди, і на зустріч до неї у будинок за адресою: АДРЕСА_1 приїхав маклер - ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Громадянин ОСОБА_3 повідомив, що вказаний будинок потрібен йому для проживання на 6 місяців, але оскільки він є публічною людиною (зі слів ОСОБА_3 ), попросив щоб стороною договору оренди був його помічник, а не він, який також буде проживати у вказаному будинку разом із ним. 12.10.2017 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони було укладено договір найму (оренди) нерухомого майна. Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом зазначеного Договору являється тимчасова передача в найм (оренду) на відплатній основі, Орендарю домоволодіння, яке перебуває у власності Орендодавця у вигляді садового будинку із земельною ділянкою, а також приміщення у якому знаходиться басейн, сауна, інфрачервона сауна і кімната відпочинку. Загальна площа будинку складає 241,7 кв.м., житловою площею 78,4 кв.м. на земельній діляниі площею 0,29 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , садове товариство « Нескучне » разом з усіма невід`ємними технічними приладами та предметами домашнього вжитку згідно діючого договору. Разом з тим, як вбачається із відповіді Обухівського РС ГУ ДСНС України у Київській області від 09.01.2018 року за № 6, 09.11.2017 року о 22 год. 52 хв. на пункт зв`язку 16 - ДПРЧ (м. Обухів) надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_6 (водій - ОСОБА_3 ) з моб. тел. НОМЕР_1 про загорання будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . По прибуттю на місце пожежі встановлено, що горить одноповерхова будівля з сауною розміром 30*10 м. Після ліквідації пожежі головним фахівцем Обухівського РС ГУ ДСНС України у Київській області, майором служби цивільного захисту ОСОБА_7 проведено візуальний огляд місця пожежі та встановлено ймовірну причину пожежі (перекал пічного опалення, тобто «виникнення горіння, внаслідок передачі тепла отриманого від більш розігрітих або розжарених предметів до легкозаймистих матеріалів будівлі») про що складено відповідний акт про пожежу, що підтверджується копією вказаної відповіді за № 6 від 09.10.2018 року та копією акту про пожежу від 10.11.2017 року. Відповідно до висновку за № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно - технічного дослідження від 15.05.2018 року, вартість матеріальних збитків, заданих внаслідок пошкодження пожежею гостьового будинку з сауною за адресою: АДРЕСА_3 , згідно даних візуально - інструментального обстеження та наданих документальних даних, станом на час проведення дослідження, становить 2 417 028,00 грн. Згідно із висновком за № 111/18 експертного товарознавчого дослідження від 19.10.2018 року, загальний розмір матеріального збитку завданого знищенням майна гостьового дерев`яного будинку разом із сауною та басейном за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок пожежі, яка сталась 09.11.2017 року, за станом цін на час проведення товарознавчого експертного дослідження - жовтень 2018 року, становить 1 460 595,00 грн. Окрім того у зв`язку з різким погіршенням здоров`я з підстав глибокого стресу, який виник в результаті пожежі в її будинку, позивач була вимушена пройти курс лікування вартістю 283552,56 грн. 
Враховуючи вище викладене позивач просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_2  та  ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_1  4 161 175,56 грн завданих матеріальних збитків, та завданої моральної шкоди в розмірі 500000 грн та судові витрати в розмірі 94162,40 грн.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, адвокат Медвідь В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що висновок суду першої інстанції про те, що гостьовий будинок із прибудовою з сауною та басейном не був переданий в оренду, а тому орендар не може нести матеріальні збитки за його знищення у зв'язку із пожежею в період дії договору оренди нерухомого майна від 12.12.2017 року, є безпідставним та необгрунтованим.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги посилається зокрема на п. 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, відповідно до якого взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) житлового приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. 
Також згідно п. 6 Розділу І Правил пожежної безпеки України, затвердженим наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417 у разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди. 
Вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не були враховані зазначені норми законодавства України та не застосував їх при прийнятті рішення.
Зазначає, що проведення комплексної експертизи, наданий в ньому висновок про те, що пожежа в приміщенні сауни виникла внаслідок самозаймання дерев`яного облаштовування «в зоні розміщення нетеплоємної печі, топка якої здійснювалась без контролю температурного режиму її використання» з врахуванням обставин при яких виникла пожежа, може вважатись обгрунтованим і тому він може бути використаний як доказ по справі.
Також зазначає, що окрім понесених матеріальних збитків внаслідок знищення об`єкту нерухомості, апелянту було заподіяно моральної шкоди, що виразилась у моральних стражданнях з приводу втрати нерухомого майна, що потягнуло за собою тривале лікування, а також постійної реабілітації.
20 грудня 2022 року на поштову адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу адвоката Сидорчук Ю.М., яка діє в інтересах відповідачів, в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник відповідачів зазначила те, що апелянтом не спростовується те, що у договорі найму (оренди) нерухомого майна від 12.12.2017 року укладеного між позивачем та ОСОБА_2 та в Акті прийому-передачі від 12.10.2017 року зазначений абсолютно різний предмет.
Вказує зокрема на те, що у апелянта відсутні документи, які б підтвердили право власності на будинок приблизною площею 200 кв.м. та прибудову з сауною та басейном площею 120 кв.м. свідчать про те, що вказаний об'єкт був самовільно збудований апелянтом, не введений в експлуатацію, а відтак при його будівництві не було дотримано правил пожежної безпеки.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги щодо компенсації моральної шкоди, вказала на те, що з матеріалів справи вбачається, що вини ОСОБА_2 немає у тому, що сталася пожежа. Апелянтом не надано жодного доказу того, що вона зверталась за консультаціями психологів про які позивач зазначала в позові, також не було проведено психологічну експертизу, яка могла б дати висновки чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин. А тому представник відповідачів вважає, що заявлений апелянтом розмір моральної шкоди не підлягає задоволенню.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи даний спір і відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що у Договорі найму (оренди) нерухомого майна від 12.10.2017р. укладеного між позивачем та ОСОБА_2 та Акті прийому-передачі від 12.10.2017р. зазначений абсолютно різний Предмет. Так у п. 1.1. Договору найму (оренди) нерухомого майна від 12.10.2017р. зазначено «Предметом цього Договору є тимчасова здача в найм (оренду) на платній основі, Наймачу домоволодіння, яке знаходиться у власності Наймодавця у вигляді садового будинку із земельною ділянкою і приміщенням, у якому знаходиться басейн, сауна, інфрачервона сауна та кімната відпочинку. Загальна площа будинку складає 241,7 кв.м., жила площа 78,4 на земельній ділянці площею 29 соток, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , с/т « Нескучне » з усіма невід`ємними технічними приладами і з предметами домашнього вжитку згідно цього Договору». У Акті прийому-передачі від 12.10.2017р. зазначено «Ми, що нижче підписалися, Наймодавець, з однієї сторони, і Наймач, з іншої сторони, склали цей Акт про те, що у відповідності зазначеного вище Договору Наймодавець передав, а Наймач прийняв у тимчасове користування (оренду) нерухоме майно у вигляді: житлового будинку загальною площею 241,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці розміром 0,29 га за адресою: АДРЕСА_2 , с/т « Нескучне » з усіма невід`ємними технічними приладами і з предметами домашнього вжитку».
Отже, відсутність гостьового будинку із прибудовою з сауною та басейном в Акті прийому-передачі від 12.10.2017р. свідчить про те, що по факту ОСОБА_2 не був переданий зазначений гостьовий будинок приблизною площею 200,00 кв.м. та на прибудову з сауною та басейном площею 120 кв.м., а тому вимогу стягнути з нього матеріальні збитки у зв`язку зі знищенням будинку приблизною площею 200,00 кв.м. та прибудови з сауною та басейном площею 120 кв.м., а також майна, що було в будинку, суд першої інстанції вважає безпідставною.
Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відмовляючи в частині позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із недоведеності вказаної позовної вимоги.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Такі правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постанові від 25 лютого 2019 року в справі № 466/4051/15-ц.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі №925/1478/16 протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).
Відповідно до ч. 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.
У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2005 року № 76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників.
Встановлено, що ОСОБА_1 є законним власником двох земельних ділянок площею 0,1130 га, кадастровий номер: 3223155400:03:030:0130 та 0,1770 га, кадастровий номер: 3223155400:03:030:0129, які розташовані на території Козинської селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями відповідних державних актів на право власності на земельну ділянку.На зазначеній земельній ділянці розташований основний садовий будинок загальною площею 241,7 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Також, поруч із основним будинком в період з 2006 по 2008 рік було збудовано гостьовий дерев`яний будинок (повноцінний перший поверх та спальні під дахом на другому поверсі) приблизно площею 200,00 кв.м.
З позовної заяви встановлено, що в період з 2009 по 2012 рік позивачем було здійснено прибудову сауни та басейну до гостьового дерев`яного будинку. Вказана прибудова була виконана вже із цегли, площею 120 кв. м., а дах було виконано (накрито) із керамічної черепиці.
Однак матеріали справи не містять жодного документу, який би підтверджував право власності позивача на зазначений гостьовий будинок приблизною площею 200,00 кв.м. та право власності позивача на прибудову сауни та басейну площею 120 кв.м. або введення зазначеного нерухомого майна в експлуатацію.
Відповідно до листа-відповіді Козинської селищної ради № 85 від 28.01.2019р. зазначено, що «За період з 01.01.2013р. по теперішній час гр. ОСОБА_1 не подавала до Козинської селищної ради документів, які б стосувалися введення в експлуатацію об`єктів нерухомого майна».
12.10.2017 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір найму (оренди) нерухомого майна.
Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом укладеного договору між позивачем та ОСОБА_2 являється тимчасова передача в найм (оренду) на відплатній основі, Орендарю домоволодіння, яке перебуває у власності Орендодавця у вигляді садового будинку із земельною ділянкою, а також приміщення у якому знаходиться басейн, сауна, інфрачервона сауна і кімната відпочинку. Загальна площа будинку складає 241,7 кв. м., житловою площею 78,4 кв.м. на земельній ділянці площею 0,29 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , садове товариство « Нескучне » разом з усіма невід`ємними технічними приладами та предметами домашнього вжитку згідно діючого договору.
Так з Розділу 1 вказаного договору слідує, що гостьовий будинок приблизною площею 200,00 кв.м. не був в оренді ОСОБА_2 ..
Відповідно до п.5.2 вказаного договору орендар несе відповідальність за правильне та безпечне використання Об`єкта нерухомого майна.
Підпунктом 5.2.1 п.5.2 договору передбачено, що збитки, які спричиненні Орендарю або ж третім особам внаслідок порушення орендарем умов договору, відшкодовується орендарем самостійно та у повному обсязі.
Згідно з пп. 5.2.2 п.5.2 договору у випадку погіршення стану або ж знищення Об`єкта нерухомості по вині Орендаря останній відшкодовує Орендодавцю збитки в розмірі вартості ремонту або ж відновлення майна.
Разом з тим, в суді апеляційної інстанції встановлено, та не заперечувалось сторонами, що інфрачервона сауна, сауна та кімната відпочинку фактично були в гостьовому будинку приблизною площею 200 кв.м. Отже суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо об`єкту оренди, оскільки сторонами не оспорювався факт знаходження саун та кімнати відпочинку у дерев`яному гостьовому будинку приблизною площею 200 кв.м.
Висновком за № 31/18 експертного пожежно-технічного дослідження по пожежі, яка сталася 09.11.2017 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який складено 06.04.2018 року встановлено наступне: Осередок пожежі, яка сталася 09.11.2017 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , знаходився в приміщенні сауни. Початкове горіння розпочалося на поверсі дерев`яного оздоблення стіни, в її нижній частині, яка розташована біля вбудованого стаціонарного димоходу; Від осередку пожежі процес горіння в приміщенні сауни розповсюдився по дерев`яному оздобленню стін, на дерев`яні полиці, далі крізь прогари в перекриття на приміщення, що розташовувалися на другому поверсі над сауною, на приміщення душової і на дерев`яну частину будинку; Причиною виникнення даної пожежі є неконтрольоване інтенсивне розтоплювання печі сауни, внаслідок чого був утворений критичний променевий тепловий потік, під впливом якого сталося самозаймання дерев`яного оздоблення сауни у визначеному осередку пожежі. Вбачається не дотримання вимог пункту 2.13, розділу ІV, Правилами пожежної безпеки в Україні, при розтоплюванню печі, може знаходитися у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пожежі» (а.с. 58-80 том 1).
Також встановлено, що у Висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018 року на сторінках 9 та 11 зазначено, що технічний паспорт, проектну документацію в повному обсязі та виконавчу документацію (акти виконаних робіт, акти на закриття прихованих робіт) на будівництво об`єкта дослідження не надано. На ст. 5 Висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018р. зазначене посилання на плани поверхів гостьового будинку, що суперечить зазначеному на сторінках 9 та 11 цього Висновку.
Також на стр. 9 зазначено «Встановити вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження пожежею гостьового будинку з сауною за адресою: АДРЕСА_3 , кошторисним способом, відповідно до даних візуально-інструментального обстеження та наданих документальних даних, не вбачається можливим, оскільки: окремі конструктивні елементи об`єкта дослідження повністю зруйновані пожежею, що унеможливлює визначення їх конкретних технічних характеристик та обсягів робіт по відновленню; технічний паспорт, проектну документацію в повному обсязі та виконавчу документацію (акти виконаних робіт, акти на закриття прихованих робіт) на будівництво об`єкта дослідження не надано.
На стр. 10 Висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018р. зазначено «В зв`язку з тим, що акти виконаних робіт форми КБ-2в з відомостями ресурсів на будівництво гостьового будинку з сауною за адресою: АДРЕСА_3 , не отримано, експерт розуміє, що будівництво вказаного об`єкту виконувалось господарським способом, в зв'язку з чим його залишкова вартість (вартість матеріальних збитків) відповідно до загальних вказівок збірника УПВВ зменшується на 12% і становить: 2746623 х 0,88 = 2417028 гривень».
Відповідно до висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018 року вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження пожежею гостьового будинку з сауною за адресою: АДРЕСА_3 , згідно даних візуально-інструментального обстеження та наданих документальних даних, станом на час проведення дослідження, становить 2417028 гривень.
Встановлено також, що в матеріалах справи міститься висновок експертного товарознавчого дослідження № 111/18 від 19.10.2018 року (а.с. 99-127 том 1).
Відповідно до вищевикладеного висновку експертного товарознавчого дослідження загальний розмір матеріального збитку завданого через знищення майна гостьового дерев'яного будинку разом із сауною та басейном за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок пожежі, яка сталась 09.11.2017 року, за станом цін на час проведення товарознавчого експертного дослідження - жовтень 2018 року, становить 1 460 595 грн.
Висновком експертного дослідження Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС 24.11.2017 року б/н щодо проведення металографічного експертного дослідження електричних провідників, відібраних з місця пожежі, яка сталася 09.11.2017 року на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , № 14-476 від 17.01.2018 року, який зроблений заступником начальника відділу вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, майором поліції, судовим експертом Михайлом Михайловичем Кузьменко, який має технічну та вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.16 «дослідження провідників із ознаками короткого замикання» встановлено, що на фрагментах електричних провідників (об`єкти №№ 1, 3-6) відсутні оплавлення, які можна віднести до категорії таких, що утворилися внаслідок короткого замикання. На фрагменті електричного провідника (об`єкт № 2) виявлено оплавлення, яке відповідає такому, що виникло внаслідок короткого замикання. Оплавлення на об`єкті № 2 виникло внаслідок короткого замикання, яке відбувалося в умовах кисневмісного середовища, що відповідає первинному короткому замиканню. В місцях з`єднань скруткою жил електричних провідників (скрутки №№ 1-3) слідів виникнення великих перехідних опорів не виявлено».
Також Висновком експертного дослідження № 14-468 від 25.01.2018р., який зроблений заступником начальника відділу вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, майором поліції, судовим експертом Михайлом Михайловичем Кузьменко який має технічну та вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки», встановлено: Осередок пожежі знаходився у верхній частині лівого дальнього кута парильного відділення лазні сухого жару, що розташоване в будівлі з басейном на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Причиною виникнення пожежі в будівлі з басейном на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 було займання горючих матеріалів (дерев`яні конструкції та (або) ізоляція електричних проводів), в осередку пожежі, внаслідок дії на низ теплового прояву електричної енергії (електрична дуга) в результаті короткого замикання електричних проводів, ймовірно проводу живлення світильника» (а.с. 192-213 том 1).
Згідно висновку рецензії на висновок експертного дослідження № 14-468 від 25.01.2018 року, який був наданий Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, складений 28.02.2019 року, вбачається що пожежно-технічні дослідження, які були проведені Київським НДЕКЦ МВС України у зв`язку із зверненням громадянина ОСОБА_2 , за результатами яких був складений висновок експертного дослідження № 14-468 від 25.01.2018 року про місце виникнення і причини пожежі, яка виникла 09.11.2017 року в будинку АДРЕСА_1 , були проведені неповно та не об`єктивно, без додержання існуючих методів дослідження та вимог посадової Інструкції, що є порушенням принципів, відповідно до повноти та об`єктивності дослідження, визначених ст. 3 Закону України "Про судову експертизу", внаслідок чого були зроблені необгрунтовані висновки.
З технічної точки зору висновки зазначеного експертного дослідження викликають обгрунтовані сумніви у їх правильності, тому, на думку рецензента, виключається можливість їх використання в якості доказів по справі (а.с. 1-11 том 2).
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 серпня 2020 року за клопотанням представник відповідача ОСОБА_8 , було призначено по справі комплексну судово пожежно-технічну та будівельно-технічну експертизу. На вирішення експертизи поставлено наступні запитання: Де був осередок пожежі (місце виникнення початку горіння), яка сталась 09.11.2017 р. в приміщенні сауни в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та якими шляхами поширювався вогонь від осередку пожежі?; Яка причина виникнення пожежі? Якщо причина пов`язана із загоранням дерев`яного оздоблення стіни біля димоходу, то чи відповідає вимогам будівельних норм і правил пожежної безпеки виконання дерев`яного оздоблення стіни поблизу димоходу?; Чи відповідав стан об`єкта (приміщення сауни, піч з димоходом) до моменту пожежі вимогам Правил пожежної безпеки?; Чи відповідали до моменту пожежі приміщення сауни, піч і димохід в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідали, то в чому полягають невідповідності, та чи могли такі невідповідності вимогам будівельних норм вплинути на причину виникнення і розвиток пожежі?; Чи не є причиною виникнення пожежі аварійний стан електромережі чи корочке замкнення електроприладів в приміщенні сауни?; Чим пояснюється інтенсивне горіння приміщення сауни та деревяного гостьового будинку ? (а.с. 186-187 том 2).
Так висновком експертів від 20.01.2022 року №23456/20-46/23457/20-46/1099/22-46 за результатами проведення судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи встановлено, що місце розташування осередку пожежі, яка сталася 09.11.2017 року у житлово-оздоровчому комплексі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 знаходилось на першому поверсі рівні оздоровчій частині будівлі, у приміщенні сауни сухого жару, а саме в лівому дальньому куті від входу у парильне приміщення на поверхні облицювання деревяними дошками (вагонкою). Більш точне місце виникнення початку горіння встановити не є можливим через відсутність достатніх даних з місця пожежі.
Пожежа мала розповсюдження від осередку пожежі по наявному горючому матеріалу та у напрямах: житлової частини комплексу по порожнинам перекриття та покриття дерев`яного будинку; суміжних приміщень першого та другого рівня оздоровчої частини комплексу, їх горючому оздобленню над відкритим басейном та між покрівлею і перекриттям оздоровчої частини через теплообмін теплопередачею продуктів горіння та безпосередньо впливу полум`я.
Причиною виникнення пожежі, яка сталася 09.11.2017 у житлово-оздоровчому комплексі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , є самозаймання продуктів пролізу утворених у наслідок термодеструкції деревини облицювання приміщення, в зоні розміщення нетеплоємної печі, топка якої здійснювалась без контролю температурного режиму її використання, що не відповідає вимогам п. 12.7 Правил пожежної безпеки в Україні. З наданих на дослідження матеріалів не видалось за можливе встановити, що виникнення пожежі пов`язане із загорянням дерев`яного оздоблення стіни біля димоходу.
Відповідно до наданих для проведення досліджень матеріалів, встановити відповідність стану об`єкта (приміщення сауни, піч с димоходом) під час її експлуатації до моменту виникнення пожежі вимогам Правил пожежної безпеки є можливим лише у частині встановлення факту недотримання вимог п.12.2., п.12.7 а саме: відсутності у парильному приміщенні перфорованих сухотрубів, підключених до внутрішнього водопроводу та експлуатації печі без терморегулятора.
Встановити відповідність влаштування приміщення сауни, печі і димоходу в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва до моменту пожежі, не представляється за можливе оскільки для проведення досліджень необхідні матеріали не були надані.
Інтенсивне горіння сауни та дерев`яного гостьового будинку обумовлене наявністю горючого навантаження та його горінням на значній площі у наслідок швидкого розповсюдження пожежі від її осередку, під дією теплообміну конвенції в середині приміщень, порожнинах конструктивних елементів житлово-оздоровчого комплексу із подальшим загорянням оздоблення і меблів приміщень,під впливом теплообміну теплопередачі і під впливом полум`я, та розповсюдженням пожежі на дерев`яні конструкції будівлі переважно знизу до верху. Такий перебіг подій був можливим через недотримання вимог п. 12.2, а саме відсутності у парильному приміщенні перфорованого сухотрубу, що унеможливлює пожежогасіння на начальній стадії розвитку пожежі або її локалізації в межах одного приміщення, а також сприяло поширенню горіння в об`ємі будівлі.
На думку експерта, були порушені вимоги щодо організації проведення експертного дослідження, оскільки не було викликано зацікавлених осіб, як це передбачено п. 3.9. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998р. № 53/5 (з доповненнями). Проте, зазначений пункт Інструкції має наступний зміст «3.9. Якщо необхідно провести експертизу (дослідження) на місці події або огляд об`єкта за його місцезнаходженням, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта) (замовив(ла) дослідження), повинен(на) забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об`єкта, а також належні умови для його роботи, а в разі потреби викликати учасників процесу або інших осіб. У разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися, у визначений час на місце події або огляду об`єкта дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку». Отже, виклик заінтересованих осіб прямо не передбачений в Інструкції, учасники викликаються у разі потреби. Тому послання експертом в Рецензії на те, що було порушено вимоги щодо організації проведення експертного дослідження є безпідставним.
Позивачем до позовної заяви також були надані власні експертизи, Висновок за № 31/18 експертного пожежно-технічного дослідження по пожежі, яка сталася 09.11.2017 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 06.04.2018р. та Висновок № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018р. складені без участі ОСОБА_2 ..
Відповідно до п. 12.2 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року № 1417 лазні сухого жару (сауни) необхідно утримувати у справному стані перфоровані сухотруби, підключені до внутрішнього водопроводу, ручний пуск яких можна здійснювати від пристроїв, встановлених за межами парильного відділення.
Відповідно до п. 12.7 вищевказаних правил пожежної безпеки у приміщеннях саун забороняється: експлуатувати піч з відключеним або несправним терморегулятором; користуватися електронагрівальними побутовими приладами поза спеціально обладнаними місцями; залишати без нагляду включені в електромережу електронагрівники, печі.
Оцінюючі всі висновки експертів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність визначення ступеня вини відповідача ОСОБА_2 що становить 50% щодо причинного зв`язку, між його діями, настанням пожежі та шкоди заподіяної внаслідок пожежі. З урахуванням відсутності у парильному приміщенні перфорованих сухотрубів, підключених до внутрішнього водопроводу та експлуатації печі без терморегулятора, на які орендар не міг вплинути, також з урахуванням того що в нього були правомірні (законні) очікування (сподівання), що майно, яке він взяв в оренду відповідає нормам державним будівельним нормам. А також враховуючи порушення ОСОБА_2 п. 12.7 Правил пожежної безпеки в Україні суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_3 не може відповідати за збитки заподіяні внаслідок пожежі, оскільки він не є стороною договору оренди.
Як встановлено судом, відповідно до висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018 року вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження пожежею гостьового будинку з сауною за адресою: АДРЕСА_3 , згідно даних візуально-інструментального обстеження та наданих документальних даних, станом на час проведення дослідження, становить 2417028 гривень.
Відповідно до висновок експертного товарознавчого дослідження № 111/18 від 19.10.2018 року загальний розмір матеріального збитку завданого через знищення майна гостьового дерев`яного будинку разом із сауною та басейном за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок пожежі, яка сталась 09.11.2017 року, за станом цін на час проведення товарознавчого експертного дослідження - жовтень 2018 року, становить 1 460 595 грн.
Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги про відшкодування шкоди підлягають частковому задоволенню та необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 1 938 811 грн 50 коп. (1208514 грн + 730297,50 грн), що становить 50% суми відповідно до висновку експерта № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018 року та висновку № 111/18 експертного дослідження від 19.10.2018 року.
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним позовні вимоги про стягнення коштів витрачених на лікування, оскільки судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між пожежею та лікуванням позивача, отже в задоволенні зазначених позовних вимог слід відмовити.
Що стосується заявлених позовних вимог в частині моральної шкоди у розмірі 500 000 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Доводи апеляційної скарги про те, що апелянту було заподіяно моральну шкоду, що виразилась у моральних стражданнях з приводу втрати нерухомого майна, що потягнуло за собою тривале лікування, а також постійної реабілітації, колегія суддів відхиляє, оскільки апелянт не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що погіршення стану її здоров`я безпосередньо пов`язане з знищенням чи пошкодженням її майна, з урахуванням пожежі яка відбулась, та неналежного виконання обов`язків відповідачем за умовами договору оренди.
Крім того, ОСОБА_1 жодним чином не навела обґрунтування визначеного нею розміру моральної шкоди у сумі 500 000 грн.
Слід зазначити, що до позовної заяви додано копію рахунку від 13.02.2018 року на іноземній мові, однак наданий розрахунок є не належним та допустимим доказами, оскільки не перекладений на українську мову. В свою чергу, до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином.
З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000 грн слід відмовити за недоведеністю.
На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнові права позивача було порушено відповідачем ОСОБА_2 ..
Суд першої інстанції не застосував до правовідносин, що виникли між сторонами положення ст.ст. 1166, 1167 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та позовних вимог, що складає 40,77%, а відтак понесені судові витрати, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складають у розмірі 8979,59 грн.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, і підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення завданих матеріальних збитків відповідно до ст. 376 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Медвідя Василя Осиповича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_2 виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 04.06.2007 року) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) завдані матеріальні збитки у розмірі 1 938 811 (один мільйон дев`ятсот тридцять вісім тисяч вісімсот одинадцять) грн 50 коп..
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_2 виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 04.06.2007 року) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) понесені судові витрати у розмірі 8979,59 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови складено «05» квітня 2023 року.
 
Головуючий суддя                                                                Л.П. Сушко 

Судді                                                                                       В.І. Олійник

                                                                                                Є.М. Суханова