Справа № 308/3809/23

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2023                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці – Селеша О.Я., захисника – Ігнатенко С.С., розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці В. Козюберди на постанову Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2023 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483МК України,  та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрито.
       Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0173/30500/23 від 26.02.2023 року товар, а саме: 2592 пляшки напою «Coca Cola» у пластикових пляшках ємкістю 0,5л, які розташовані на 2 піддонах - повернуто ОСОБА_1 або уповноваженому представнику, для його подальшого митного оформлення.
       Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  судовий збір на користь держави у розмірі 536, 80 грн.
        Не погоджуючись з даною постановою, в.о. заступника начальника Закарпатської митниці В. Козюберда подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та призначити стягнення у виді штрафу та конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил. 
       Заслухавши пояснення представника митниці Зубенка І.І., який підтримав апеляційну скаргу, захисника Ігнатенко С.С., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку. 
Судом встановлено, що 26.02.2023 року, о 15 год. 28 хв., в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці, прибув вантажний автомобіль марки «VOLVO» р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOЕGEL» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що працює водієм в ПП ОСОБА_2 , Закарпатська обл., Тячівський р-н, с. Сасово, 91.
Згідно поданих до митного контролю, водієм товаросупровідних документів, а саме CMR - №25026423 від 25.02.2023 року, інвойсу № 64-005 від 24.02.2023 року, через митний кордон України переміщується товар «Напої безалкогольні, газований напій «Coca Cola» у пластикових пляшках ємкістю 0, 5л » 18144 штуки, в кількості 14 вантажних місця (палет), загальною вагою брутто 10306 кг, загальною вартістю 5769,79 Євро.
       Відправником товару є ТзОВ «ЗАКАРПАТСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ» (Закарпатська обл. Мукачівський р-н, м. Мукачеве, вул. Пряшівська-Бічна, буд. 6, Україна, а одержувачем є іноземне підприємство KOMFORT GROUP s.r.o. K Osnici 1251, 25242 Jesenici, CZ). Зазначений вантаж слідував по МД типу ЕK 10 AA ЕК № UA305160/2023/6129 Транспортний засіб прибув без пломб відправника.
       Під час проведення митного контролю та митного огляду вантажу, встановлено, що у вантажному приміщенні напівпричепу знаходиться 16 вантажних місць, що на два вантажних місця більше, ніж заявлено в товаросупровідних документах.
       В подальшому під час ідентифікації вантажу виявлено не заявлений в товаросупровідних документах товар, а саме: 2 вантажних місця – 2592 пляшки напою «Coca Cola» у пластикових пляшках ємкістю 0,5л, які розташовані на 2 піддонах.
       Згідно пояснень водія громадянина України ОСОБА_1 , кількість вантажних місць він не рахував, тому, застережень в CMR з цього приводу не вносив.
       Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 , що працює водієм ПП ОСОБА_3 , вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, кількості, кількості вантажних місць та вартості товару, що свідчить про наявність в його діях ознак правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
       Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, тобто вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення та митного оформлення документів, що містить неправдиві дані щодо кількості та вартості товару. Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України кваліфіковані правильно. 

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про ПМП №0173/30500/23 від 26.02.2023 року, поясненнями гр. України ОСОБА_1 від 26.02.2023 року, доповідною запискою старшого державного інспектора від 26.02.2023 року, копією червоного талона UZH.320477, копією свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, ВМД ЕК10АА UA305160/2023/6129, CMR 25026423, Inv 64-005, актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі, та багажу від 26.02.2023 року, описом предметів від 26.02.2023 року та іншими матеріалами справи.        

Щодо апеляційних вимог митного органу про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1  ст. 22 КУпАП з врахуванням конкретних обставин справи, апеляційний суд вважає їх необгрутованими та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на таке.
       Відповідно до вимог ст.ст.33-35КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
       Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ізмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
       Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
       При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
       Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005, зі змінами, суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
       Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд першої інстанції в повній мірі врахував у відповідності до положень ст.33 КУпАП тяжкість, характер і спосіб вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність настання значних суспільно-небезпечних наслідків від його вчинення.
       Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять жодних даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу на порушення вимог митного контролю.
       Поряд з тим, апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 згідно матеріалів справи раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, береться до уваги і мета адміністративного стягнення, передбачена ст.23 КУпАП, та співрозмірність можливого стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.483 МК України, вчиненому правопорушенню, тобто принцип розумності накладення стягнення.
       На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду, встановивши і належним чином оцінивши фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки діяння, обґрунтовано прийшов до висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, за малозначністю, на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.
       Митним органом не доведено та апеляційним судом під час апеляційного розгляду справи не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
       Під час розгляду справи судом першої інстанції порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було, тому доводи апеляційної скарги про помилковість прийнятого рішення, є необґрунтованими.
       За таких обставин, постанова суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.
       Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці В. Козюберди залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського  міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага