Справа № 991/3072/23
Провадження 1-кс/991/3097/23
У Х В А Л А

10.04.2023                                                                          м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и л а:
1.07.04.2023 ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та розпочати досудове розслідування.
2.У цей же день, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
3.Скаржник просив розглянути скаргу у його відсутність. З огляду на що, а також засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд. 
4.Дослідивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку про необхідність її задоволення, з огляду на таке.
5.Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 30.03.2023 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення Київським міським головою, головою Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА) ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.  191 КК України, із проханням внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
6. ОСОБА_3 також зазначив, що відомості за відповідною заявою до ЄРДР внесені не були, досудове розслідування не розпочато. На запит слідчої судді НАБУ відповідь у встановлений строк не надало.
7.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу, у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.
8.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
9.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.
10.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
11.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.
12.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

13.Згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
14.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
15.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч.  5 ст. 216 КПК України.
16.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено таку умову як вчинення кримінального правопорушення посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорії посад місцевого самоврядування. До таких згідно із ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-III від 07.06.2001, належить, зокрема, посада посади Київського міського голови. Отже, скарга підлягає розгляду в цьому суді.
17.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.
18.З матеріалів скарги встановлено, що 31.03.2023 ОСОБА_3 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення, з якої вбачається, що на виконання Договору № 101-ДГП від 15.11.2008, укладеного на підставі Рішення Київської міської ради (далі - КМР) від 18.09.2008 №262/262 «Про розроблення нового Генерального плану розвитку міста Києва та його приміської зони до 2025 року» між Головним управлінням містобудування архітектури та дизайну міського середовища КМДА та Комунальною організацією виконавчого органу Київської міської ради «Центр містобудування та архітектури» у період 2008 року по 21.02.2022 відбувався процес розроблення проекту нового Генерального плану міста Києва та його приміської зони до 2025 року (далі- Генплан). Вказаний Генплан, на думку заявника, був розроблений всупереч Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки Генеральний план міста Києва, затверджений рішенням КМР від 28.03.2002 № 370/1804 є безстроковим та чинним, а тому розроблення проекту нового Генплану є незаконним, у зв`язку з цим він більше року не затверджений КМР.
19.Окрім того, у заяві ОСОБА_3 наголошує про ряд інших порушень при розробленні проекту нового Генплану, зокрема відсутність у КМДА та її структурних підрозділів правових підстав продовжувати процес розроблення проекту Генплану, розроблення проекту не на оновленій картографічній основі території міста Києва та будь яких пропозицій Міністерства регіонального розвитку чи його правонаступника - Міністерства розвитку громад на території України, тобто без врахування державних інтересів. Не заважаючи на такі порушення, за виконані роботи із розроблення проекту нового Генплану загалом Київським міським головою, головою КМДА ОСОБА_4 , шляхом зловживання службовим становищем, умисно та з корисливих мотивів з міського бюджету міста Києва на користь Комунальної організації «Інститут Генерального плану м. Києва» безпідставно сплачено грошові кошти у сумі 18 204 100,00 грн.
20.Отже, на переконання слідчої судді, заява ОСОБА_3 містить обставини, що можуть свідчити про вчинення Київським міським головою, головою КМДА ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, зокрема, розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні в особливо великих розмірах, що віднесено до підслідності НАБУ.
21.Водночас, слід зазначити, що встановлення всіх обставин, що можуть свідчити про факт вчинення кримінального правопорушення та містити ознаки, зазначеного в заяві складу кримінального правопорушення, здійснюється органом досудового розслідування після внесення відповідних відомостей до ЄРДР. У разі ж встановлення відсутності події кримінального правопорушення або відсутності у діях осіб ознак складу кримінального правопорушення, КПК України передбачає можливість закриття кримінального провадження (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).
22.Положення ч. 2 ст. 307 КПК України передбачають, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:  (1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;  (1-1) скасування повідомлення про підозру;   (2) зобов`язання припинити дію;  (3) зобов`язання вчинити певну дію;  (4) відмову у задоволенні скарги.
23.Отже, необхідно зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, яка подана до канцелярії НАБУ 31.03.2023, та розпочати досудове розслідування.
Керуючись положеннями ст. 2, 214, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, яка отримана НАБУ 31.03.2023, та розпочати досудове розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. 

Слідча суддя                                                                         ОСОБА_1