У Х В А Л А
 
12 квітня 2023 року
м. Київ
Справа № 199/3152/20
Провадження № 14-224цс21
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Ситнік О. М.,
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Чумаченко Т. А.
розглянула заяву про самовідвід судді Мартєва С. Ю.
від участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення трьох відсотків річних та пені 
за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року,
УСТАНОВИЛА:
У травні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому просили стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ «КБ «Приватбанк») на користь: ОСОБА_1 за депозитним договором від 26 липня 2013 року - 3 % річних у валюті договору за порушення грошового зобов`язання в межах позовної давності за періоди з 19 травня 2016 року по 19 травня 2019 року та з 25 грудня 2019 року до дня ухвалення судом рішення у справі; пеню в межах позовної давності в розмірі 2 698 835,63 грн; ОСОБА_1 за депозитним договором від 21 серпня 2013 року - 3 % річних у валюті договору за порушення грошового зобов`язання в межах позовної давності за періоди з 19 травня 2016 року по 19 травня 2019 року та з 25 грудня 2019 року до дня ухвалення судом рішення в справі; пеню в межах позовної давності в розмірі 418 671,04 грн; ОСОБА_2 за депозитним договором від 16 вересня 2013 року - 3 % річних у валюті договору за порушення грошового зобов`язання в межах позовної давності за періоди з 19 травня 2016 року по 19 травня 2019 року та з 25 грудня 2019 року до дня ухвалення судом рішення у справі; пеню в межах позовної давності в розмірі 3 251 315,01 грн.
09 березня 2021 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року, позов задоволено частково. Стягнуто з АТ «КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 за договором від 26 липня 2013 року - 3 % річних у розмірі 8 808,93 доларів США за 1130 днів та пеню по курсу Національного банку України (далі - НБУ) в розмірі 2 628 080,95 грн станом на 09 березня 2021 року; за депозитним договором від 21 серпня 2013 року - 3 % річних у розмірі 102 831,73 російських рублів за 1130 днів та пеню по курсу НБУ станом на 09 березня 2021 року в розмірі 411 706,84 грн. Стягнуто з АТ «КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 за депозитним договором від 16 вересня 2013 року - 3 % річних у розмірі 10 612,21 доларів США за 1130 днів та пеню по курсу НБУ станом на 09 березня 2021 року в розмірі 3 166 076,12 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У вересні 2021 року АТ «КБ «Приватбанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
28 вересня 2021 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу із суду першої інстанції.
18 листопада 2021 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду справу призначено до судового розгляду.
15 грудня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частини четверту та п`яту статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Справа надійшла до Великої Палати Верховного Суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями її призначено судді-доповідачу Сімоненко В. М.
13 квітня 2022 року Велика Палата Верховного Суду призначила справу до розгляду.
20 березня 2023 року справу передано в доповідь судді-доповідачу Ситнік О. М.
12 квітня 2023року суддя Великої Палати Верховного Суду Мартєв С. Ю. подав заяву про самовідвід від участі в розгляді справи № 199/3152/20 з посиланням на пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України.
Зазначив, що, ознайомившись із матеріалами справи, з`ясував, що ухвала Верховного Суду від 15 грудня 2021 року, якою справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлена за його участі.
Крім того, у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду суддя Мартєв С. Ю. як суддя-доповідач переглядав у касаційному порядку справу № 199/5331/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, тобто з приводу спору між тими самими сторонами та про той самий предмет (депозитні договори).
Тобто вважав наявними обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Перевіривши наведені в заяві доводи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в її задоволенні слід відмовити з огляду на таке.
Статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 
1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;
3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;
4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;
5) є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, параграф 48).
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву із цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, параграф 46).
Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Великої Палати Верховного Суду Мартєв С. Ю. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна підтвердити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть існувати об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності в певного судді.
Наведені суддею Великої Палати Верховного Суду Мартєвим С. Ю. обставини не свідчать про наявність фактів, які можуть ставити під сумнів його неупередженість, безсторонність та необ`єктивне ставлення до учасників справи, чи про зацікавленість у несправедливому вирішенні справи.
З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення заяви судді Мартєва С. Ю. про самовідвід.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду не встановила інших підстав для відводу судді, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.
Керуючись статтями 36, 37, 39, 40 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Заяву судді Мартєва С. Ю. від 12 квітня 2023 року про самовідвід від участі в розгляді справи № 199/3152/20 залишити без задоволення.
Продовжити розгляд справи № 199/3152/20 за участю судді Мартєва С. Ю.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                      О. М. Ситнік
Судді:                                    В. В. Британчук                                        Л. М. Лобойко
Ю. Л. Власов                                             С. Ю. Мартєв
І. В. Григор`єва                                         К. М. Пільков
М. І. Гриців                                                О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима                                              І. В. Ткач
Ж. М. Єленіна                                          О. С. Ткачук
О. С. Золотніков                                      В. Ю. Уркевич
Л. Й. Катеринчук                                     Т. А. Чумаченко
Г. Р. Крет