СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року                                      м. Харків                        Справа № 917/990/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І. , суддя  Плахов О.В.
без виклику учасників справи 
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ.УА", м. Київ (вх.№163 П/2) 
на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.12.2022 у справі №917/990/22 (суддя Безрук Т.М., повний текст рішення складено 23.12.2022)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ.УА", м. Київ
до   Приватного підприємства "Будінвест Центр", м. Горішні Плавні
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача       Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест", м. Дніпро
про   стягнення 107 846,40 грн,- 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ.УА"   звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до   Приватного підприємства "Будінвест Центр" про стягнення 107 846,40 грн заборгованості за договором постачання природного газу № 54 від 09.02.2021 та     договору     про заміну кредитора від 23.06.2022.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.12.2022 у справі №917/990/22 змінено назву третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (ідентифікаційний код 34933742) на нову назву третьої особи    Товариство з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» (ідентифікаційний код 34933742).
Позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Будінвест Центр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ.УА" 15,28 грн основного боргу, 2 481,00 грн відшкодування витрат з оплати судового збору. В іншій частині     у позові відмовлено.
Позивач з рішенням суду першої інстанції частково не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 21.12.2022 у справі №917/990/22 в частині часткового задоволення позову скасувати та прийняти у відповідній частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 21.12.2022 у справі №917/990/22 залишити без змін.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що 09.02.2021 між Приватним підприємством "Будінвест Центр" (споживачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» (постачальник, найменування на дату укладення договору, станом на дату подання апеляційної скарги ТОВ «Квінтіс пром 12», третя особа) укладено договір на постачання природного газу №54. За умовами пункту 5.2. договору ціна за 1000 куб. м природного газу, на дату укладання договору, становить 48 333,33 грн (без урахування податку на  додану вартість, тарифу на розподіл та тарифу на транспортування природного газу. Крім того, ПДВ (20%) - 9666,67 грн; до сплати за 1 000 куб. м природнього газу 58 000,00 грн, з урахуванням  податку на додану вартість. Ціна природного газу на кожний газовий місяць може визначатись сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною договору. 
26.11.2021 сторонами укладено додаткову угоду №8 до договору №54 від 09.02.2021, в п. 1 якої сторони встановили, що договірна ціна на договірний обсяг природного газу, що буде поставлено у грудні 2021 становитиме 26 928,24 грн без урахування податку на додану вартість та тарифу на транспортування природного газу, крім того ПДВ (20%)  5385,65 грн,  а разом  32 313,89 грн за 1 (одну) тис. куб.  м (з урахуванням потужності, яка складає 163,89 грн) за 1 (одну) тис. куб. м. 
Апелянт вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що  укладаючи додаткову угоду №8 договору №54 від 09.02.2021, сторонами змінено саме пункт 5.2. договору №54 від 09.02.2021, яким ціна газу за 1000 (одну тисячу) куб. м встановлена 58 000,00 грн. В той же час, укладаючи додаткову угоду №8, умови п. 5.2. договору сторонами  не змінювались, а здійснено доповнення до договору лише в частині визначення ціни на обсяг газу, узгодженого до поставки у грудні 2021 року. 
Як вважає апелянт, суд першої інстанції не з`ясував, який обсяг газу було узгоджено сторонами до постачання в грудні 2021, а також фактичний обсяг газу, спожитий відповідачем у цей період. Відповідно до пункту 5.9. договору розрахунки споживача за природний газ здійснюються платіжним дорученням виключно грошовими коштами, в наступному порядку:  100% вартості від погодженого сторонами місячного об`єму поставки газу на протязі трьох робочих днів з моменту підписання додаткової угоди стосовно ціни природного газу та отримання рахунку на його оплату. До поставки в грудні 2021 відповідачем  замовлено  10,14 тис.  куб. м природного газу. Узгоджена ціна договірного обсягу природного газу, що буде поставлено в грудні 2021, згідно додаткової угоди №8 від 26.11.2021, склала 32 313,89 грн за 1000 куб. м, отже, відповідач мав здійснити авансовий платіж в розмірі 327 662,84 грн. Як зазначає скаржник, з урахуванням існуючої переплати в сумі 50 744,69 грн за листопад 2021, відповідачем сплачено 277 000,00 грн, що, як зазначає апелянт, підтверджується платіжним дорученням №1047 від 06.12.2021 із призначенням платежу - сплата за газ згідно рахунку №9602 від 29.11.2021 за договором №54 від 09.02.2021. Згідно абзацу 3 п. 5.2. договору №54 від 09.02.2021  ціна природного газу на кожний газовий місяць може визначатися сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 14.3. договору усі зміни та доповнення до нього оформлюються шляхом укладення додаткових угод, які підписуються повноважними представниками сторін та скріплюються їх печатками, крім випадків визначених у пунктах 14.4 та 14.5 Договору. Після узгодження  обсягу постачання природного газу на грудень 2021, відповідач отримав рахунок та сплатив аванс (вартість природного газу), що підлягає до поставки в грудні 2021, проте, відібрав з загальної газотранспортної системи природного газу на 4,20 тисяч кубічних метрів більше, чим замовляв та оплатив. 
Отже, загальне споживання природного газу в грудні 2021 року становило 14,34 тис. куб. м природного газу, з яких 10,14 тис. куб. м  природного газу було узгоджено сторонами до поставки, а 4,20 тисяч кубічних метрів природного газу спожито відповідачем понад договірний обсяг; факт споживання природного газу в кількості 14,34 тис. куб. м відповідачем не заперечується. За умовами п. 4.3.  договору обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковий період не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу і відхилення планового (місячного) об`єму споживання природного газу допускається в розмірі ± 5% (плюс/мінус п`ять відсотків) від підтвердженого обсягу природного газу. В той же час, відповідачем спожито природного газу на 41 % природного газу більше, ніж замовлено у спірний період грудня 2021 року. Апелянт зазначає, що відповідно до умов п. 4.5. договору №54 від 09.02.2021  споживач та постачальник мають право протягом розрахункового періоду коригувати підтверджені обсяги природного газу відповідно до процедури реномінації в порядку встановленому цим Договором та Кодексом газотранспортної системи. Обсяги природного газу, на які здійснюється коригування підтверджених обсягів природного газу на відповідний розрахунковий період, визначаються сторонами шляхом підписання відповідної додаткової угоди до договору. Скаржник вважає, що оскільки відповідачем спожито на 4,20 тис. куб. м природного газу більше, ніж обумовлено до поставки,  споживач не звертався до постачальника за узгодженням додаткового обсягу природного газу, сторонами не укладалась додаткова угода на визначення вартості обсягу природного газу, що перевищує замовлений обсяг на грудень 2021, відповідач має сплатити вартість природного газу за ціною,  узгодженою  в п.5.2. договору відповідно до ч. 3 ст. 670 Цивільного кодексу України. За розрахунком апелянта, відповідач має сплатити за 4,20 тис. куб. м (обсяг природного газу, що перевищує договірний обсяг на грудень 2021) 243 600,00 грн, виходячи з розрахунку 4,20 (обсяг газу що перевищує замовлений) х на 58 000,00 грн (з ПДВ, вартість за 1000 куб. м  природного газу, яка встановлена  п. 5.2. договору). В той же час, відповідачем сплачено  лише 135 637,37 грн згідно платіжного доручення №1089 від 25.01.2022 із призначенням платежу - сплата за газ згідно за договором №54 від 09.02.2021 у т.ч. ПДВ.
За таких підстав апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції частково та в цій частині позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши  на користь позивача 107   846,40 грн основного боргу. В  іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін. 
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2023, для розгляду справи №917/990/22 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя (доповідач) Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М. 
З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що унеможливлює її розгляд, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 на підставі п. 17.10. Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/990/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи. Копію ухвали надіслано апелянту та на електронну адресу Господарського суду Полтавської області.
16.02.2023 матеріали справи надійшли на адресу Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ.УА" на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.12.2022 у справі №917/990/22. Ухвалено здійснювати розгляд справи №917/990/22 в порядку спрощеного провадження, без виклику (повідомлення) учасників справи.  Встановлено  учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти доводів апелянта заперечує та зазначає, що відповідно до абз. 2 п. 5.2. договору №54 встановлено, що ціна природного газу на кожний газовий місяць визначається сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 14.3. договору усі зміни та доповнення до нього оформлюються шляхом укладання додаткових угод, які підписуються повноважними представниками сторін та скріплюються їх печатками, крім випадків визначених у пунктах 14.4 та 14.5 договору. Додатковими угодами до договору визначались  договірні ціна на газ, жодних інших додаткових угод, якими б визначалась ціна на поставлений газ за завищеними цінами сторонами укладено не було. Відповідач вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено об`єм газу, що був поставлений у грудні 2021 року, а саме,  14,34 тис. куб. м, що також не заперечувалося відповідачем. Також судом досліджено загальний об`єм та вартість газу, що був поставлений позивачем споживачу за весь період поставок газу та сплачений відповідачем за ціною, встановленою у додатковій угоді №8 до договору, що підтверджується наданими відповідачем платіжними дорученнями. Однак, на думку відповідача, позивач безпідставно, в односторонньому порядку, зазначає про нібито  зміну  ціни на поставлений газ у грудні місяці в об`ємі 4,2 тис. куб. м  майже в 2 рази, не надаючи при цьому будь-яких підтверджуючих документів про зміну ціни в порядку, встановленому договором та  законодавством. Вважає, що умовами договору №54 не передбачено можливості зміни ціни газу шляхом підписання актів, а тому, акт №9335 від 31.12.2021 не є належним доказом зміни ціни природного газу, встановленої у додатковій угоді №8 від 26.11.2021.
З урахуванням наведених доводів просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2023,  у зв`язку із знаходженням судді Здоровко Л.М. у відпустці у період з 17.04.2023 по 28.04.2023, для розгляду справи №917/990/22 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя (доповідач) Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В. 
Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі    та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 ГПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає      задоволенню, зважаючи на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (постачальник, третя особа) та Приватним підприємством "Будінвест Центр" (споживач) укладено договір на постачання природного газу  №54  від 09.02.2021 (далі договір).
За умовами п. 2.1. договору постачальник зобов`язався на умовах, визначених договором, постачати споживачу необхідні (що визначені в Додатку № 1 до договору) та підтверджені у відповідний період постачання обсяги природного газу, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. 
За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу;
Пунктом 3.1. договору сторони узгодили, що постачання підтвердженого обсягу природного газу споживачу здійснюється протягом періоду постачання, визначеного у Додатку №1 до договору, включаючи всі його додатки та додаткові угоди.
Споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється споживачем, як правило, рівномірно, виходячи з добової норми. Якщо інший режим споживання не передбачено сторонами у Додатку №1 до договору або не встановлено додатковою угодою до договору  (п. 3.3. договору).
Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором, або відповідною додатковою угодою до договору (п. 3.4. договору). 
Відповідно до п. 3.5. договору дані про договірні планові об`єми (обсяги) споживання природного газу на період дії договору, а також інші умови постачання природного газу, не врегульовані даним розділом, встановлюються сторонами у Додатку №1 до договору, а також додаткових угодах до договору.
У розділі IV  договору сторони узгодили порядок обліку природного газу та встановили, що облік спожитого природного газу здійснюється на підставі показів комерційного вузла обліку газу споживача (п. 4.1. договору).
Обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковий період не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу. Допускається відхилення планового (місячного) об`єму споживання природного газу в розмірі +/- 5% від підтвердженого обсягу природного газу (п. 4.3. договору).
У розділі V договору сторонами визначено ціни, порядок та строки проведення розрахунків. 
Зокрема, відповідно до п.5.2. договору  ціна за 1000 куб. м природного газу на дату  укладання договору становить  48333,33 грн, без урахування податку на додану вартість, тарифу на розподіл  та тарифу на транспортування природного газу. Крім того, ПДВ (20%) – 9666,67 грн. До сплати за 1000 куб. м природного газу 58000,00 грн, з   урахування податку на додану вартість.
Ціна природного газу на кожний газовий місяць може визначатися сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною Договору;
За змістом умов п.5.3. договору,   вартість фактично поставленого споживачу обсягу природного газу протягом відповідного газового місяця, визначається як добуток ціни природного газу та обсягу фактично поставленого споживачу природного газу за відповідний розрахунковий період згідно з актами приймання-передачі.
Загальна сума договору складається із сум вартості фактично поставлених місячних обсягів природного газу згідно з актами приймання-передачі, складених сторонами протягом періоду постачання  (п. 5.4. договору).
 Також сторони домовились, що ціна на природний газ, зазначена в договорі та/або додаткових угодах до нього підлягає зміні і є обов`язковою для сторін за договором (п. 5.5. договору) .
  Згідно п. 5.6. договору, у разі настання обставин, зазначених у п. 5.5. договору, зміна ціни є обов`язковою для сторін з моменту їх настання/введення в дію. Зміна ціни обумовлюється сторонами шляхом підписання додаткової угоди до договору.
Відповідно до п. 5.10. договору, остаточний розрахунок за фактично поставлений/спожитий обсяг природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється споживачем у термін до 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акта приймання-передачі газу, наданого Постачальником згідно з п. 5.15 договору. 
У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний  розрахунковий період (п.5.12. договору)
За підсумками розрахункового періоду споживач зобов`язаний до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, надати постачальнику копію акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем відповідно до вимог  чинного законодавства України (п. 5.14. договору).
На підставі даних, отриманих від споживача та/або Оператора ГРМ/ГТС, постачальник протягом 3 (трьох) робочих днів готує та надає споживачу два примірника акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника (п.5.15. договору). 
За умовами п.5.16. договору,  споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання акту приймання-природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від акту приймання-передачі газу. 
У  випадку відмови від підписання акту приймання-передачі природного газу розбіжності  підлягають урегулюванню відповідно до договору  або в судовому порядку (п.5.17. договору).   
Згідно п.5.1.8 договору, до прийняття судом рішення вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.
Договір набуває чинності з дати його підписання та діє в частині постачання природного газу з  09.02.2021 по 31.12.2021, а в  частині здійснення розрахунків між сторонами – до повного їх здійснення (п.15.1. договору). 
У відповідності  до  п. 11.2. договору,  будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими стороні, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом  зі сплаченим поштовим збором  або врученого кур`єром особисто уповноваженій особі сторони.
Матеріали справи також свідчать, що під час виконання договору на постачання природного газу  №54  від 09.02.2021 сторонами було укладено низку додаткових угод до договору.
Зокрема, 26.02.2021 сторонами укладено додаткову угод №1 до договору на постачання природного газу  №54  від 09.02.2021, якою сторони дійшли згоди, що договірна ціна на договірний обсяг природного газу,  що буде поставлена в березні 2021   становитиме 8063,89 грн за 1 тис. куб. м  з врахуванням ПДВ (а.с.131 т. 1);
У додатковій угоді № 2  від 26.03.2021 до договору сторони внесли  зміни в договірну ціну на договірний обсяг  природного газу, зазначивши, що в квітні 2021  ціна становитиме 7900,00 грн за 1 тис. куб. м   з врахуванням ПДВ (а.с.132 т. 1);
У додатковій угоді № 3 від 15.04.2021 до договору сторони внесли  зміни в п.5.9. та п.5.10  та узгодили, що розрахунки споживача за природний газ здійснюються платіжним дорученням виключно грошовими коштами, в наступному порядку: 100% вартості від погодженого сторонами місячного об`єму поставки газу - на протязі 3 робочих днів з моменту підписання додаткової угоди стосовно ціни природного газу та отримання рахунку на його оплату (а.с.133 т. 1);
У додатковій угоді № 4  від 27.04.2021 до договору сторони внесли  зміни в договірну ціну на договірний обсяг природного газу, зазначивши,  що у  травні  2021  ціна становитиме 9413,89 грн за 1 тис. куб. м  з врахуванням ПДВ (а.с.134 т. 1);
У додатковій угоді № 5  від 28.05.2021 до договору сторони дійшли згоди, що договірна ціна на договірний обсяг природного газу, що буде поставлено у  червні  2021  становитиме 11290,00 грн за 1 тис. куб. м  з врахуванням ПДВ (а.с.135 т. 1);
У додатковій угоді № 6  від 29.06.2021 до договору сторони внесли  зміни в договірну ціну на договірний об`єм природного газу в кількості 5000 куб. м., що буде постачатися у  липні 2021 та визначили її у розмірі 13300,00 грн за 1 тис. куб. м  з врахуванням ПДВ (а.с.136 т. 1);
У додатковій угоді № 7  від 27.10.2021 до договору сторони внесли  зміни в договірну ціну на договірний об`єм природного газу, зазначивши що у листопаді 2021  ціна становитиме 35163,89 грн за 1 тис. куб.м  з врахуванням ПДВ (а.с.137 т. 1);
26.11.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №8  до договору, в якій постачальник та споживач встановили, що договірна ціна на договірний обсяг природного газу, що буде поставлено у грудні 2021 року становитиме 32 313,89 грн за 1 тис. куб.м  з врахуванням ПДВ (а.с.138 т. 1).
Встановлені у справі обставини також свідчать, що 23.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (третьою особою, первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ.УА" (позивачем, новий кредитор) укладений договір про заміну кредитора (а.с.72-73 т. 1) за умовами якого,  сторони узгодили наступне:
п.1.- цим Договором регулюються відносини, пов`язані із заміною сторони Первісного кредитора) у зобов`язанні, що виникає із договору постачання природного газу № 54 від 09.02.2021р., укладеного між Первісним кредитором та Приватне підприємство “Будінвест Центр” (далі боржник) (надалі іменується "Основний договір").
п.2. - в зв`язку з довготривалою несплатою основного боргу боржником Первісний кредитор відступає право вимоги Новому кредитору (грошове зобов`язання) у розмірі 107 846,40 грн, що виникло на підставі Основного договору та підтверджується: Основним договором, та первинними бухгалтерськими документами.
п.2.1.- за цим Договором Новий кредитор повністю одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати належного виконання боржником зобов`язання за Основним договором у сумі 107 846,40 грн. 
п.2.2.- Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору вартість відступленого права вимоги, яка становить 107 846,40 грн. в строк до 01 травня 2025 року, у випадку виконання зобов`язання боржником по основному договору Новому Кредитору в строк до 01 травня 2025 року.
23.06.2022 згідно акту приймання передачі документів Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (третя особа, первісний кредитор) передав, а  Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ.УА" (позивач, новий кредитор) прийняв документи: Договір постачання природного газу №54 від 09.02.2021 та всі додатки до нього; первісні бухгалтерські документи, які підтверджують суму заборгованості боржника (а.с.74 т. 1).
24.06.2022  Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ.УА" направлено   відповідачу лист про заміну кредитора у договорі про постачання природного газу № 54 (а.с.71 т. 1).
Звертаючись до господарського суду, позивач зазначав, що  у грудні 2021 року відповідачем для споживання замовлено у позивача природний  газ в обсязі 10,14 тис. куб. м,  який поставлено постачальником у замовленому споживачем розмірі (10,14 тис. куб. м) за ціною 32 313,88 грн з ПДВ за 1 тис. куб. м. В той же час, у вказаний період грудня 2021 року фактичне споживання споживачем природного газу склало 14,34053  тис. куб. м, що є більшим, ніж обсяг газу, який замовлявся та був поставлений позивачем споживачу. По завершенню розрахункового місяця – грудня 2021 року, позивачем направлено споживачу акт №9335 від 31.12.2021 із зазначенням обсягів споживання газу та їх вартості. Отримавши вказаний акт, відповідач здійснив часткову оплату  замовленого за договором обсягу газу, проте,  за поставлений природний газ в обсязі 4,19799655 тис. куб. м, що становить різницю між замовленим та фактично спожитим обсягом газу, відповідач розрахунків не здійснив. Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий  у грудні 2021 газ   у сумі 107 846,40 грн. 
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що споживач - ТОВ “Будінвест Центр”,  не укладало з постачальником жодних інших додаткових угод щодо збільшення ціни на газ, поставлений за грудень 2021 року.  Суд також вважав, що ціна на природний газ, встановлена у акті № 9335 від 31.12.2021, суперечить умовам додаткової угоди №8 від 26.11.2021 та не відповідає умовам договору  №54 від 09.02.2021  щодо порядку узгодження ціни, її зміни та порядку внесення змін до договору, а також приписам ст. 654 Цивільного кодексу України. Зокрема, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами п. 5.3, 5.4 договору №54 від 09.02.2021  згідно з актами сторони узгоджують обсяг спожитого газу. Водночас, як вважав суд, умовами договору не передбачено можливості зміни ціни газу шляхом підписання актів. За наведених підстав суд дійшов висновку, що акт № 9335 від 31.12.2021 не є належним доказом зміни ціни природного газу, встановленої у додатковій угоді №8 від 26.11.2021. Враховуючи, що на виконання умов договору №54 від 09.02.2021  постачальник поставив відповідачу 128,6926 тис. куб. м природного газу  на загальну суму 1 917 948,44 грн (з урахуванням вартості природного газу на грудень 2021 року за умовами додаткової угоди № 8 від 26.11.2021),  відповідачем сплачено 1 917 933,16 грн, місцевий господарський суд дійшов висновку, що залишок заборгованості за поставлений за договором газ становить 15,28 грн, які і стягнув на користь позивача. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.
Спірним у даній справі є питання щодо правомірності здійсненого  позивачем як постачальником за умовами договору природного газу, розрахунку вартості газу, спожитого відповідачем понад договірних обсягів, обумовлених сторонами та вартість якого заявлена  позивачем до стягнення. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач є постачальником природного газу відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, виданої відповідно до постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.02.2019 №182 (згідно даних договору про заміну кредитора від 23.06.2022, укладеного між ТОВ «Екотехноінвест» та ТОВ «ГАЗ.УА»).
Умови поставки позивачем та споживання природного газу відповідачем відбувалось на підставі укладеного сторонами договору №54 від 09.02.2021.
Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до  ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог  ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Статтею 712 ЦК України визначено, що за   договором  поставки  продавець  (постачальник),  який здійснює  підприємницьку  діяльність,  зобов`язується  передати  у встановлений   строк   (строки)  товар  у  власність  покупця  для використання його у підприємницькій діяльності або в інших  цілях, не пов`язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за   договором   поставки   одна  сторона  -  постачальник зобов`язується передати (поставити)  у  зумовлені  строки  (строк) другій   стороні   -   покупцеві   товар   (товари),   а  покупець зобов`язується прийняти вказаний  товар  (товари)  і  сплатити  за нього певну грошову суму.
Статтею  629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.
Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем обов`язку за договором щодо дотримання обсягів планового споживання   природного газу, а також наявності підстав для стягнення з відповідача вартості газу, спожитого понад замовленим за договором обсягом. Позивач зазначає, що  на підставі замовлення  відповідача на грудень 2021 року, відповідачем спожито природного газу більше, ніж погоджено з позивачем згідно з поданим  відповідачем заявками з плановими обсягами природного газу а саме: позивачем погоджено обсяг газу у вказаному періоді в розмірі 10,14 тис. куб. м, натомість у вказаному періоді відповідачем фактично  спожито  14,34053  тис. куб. м.
З матеріалів справи вбачається, що за  умовами п. 2.1. договору постачальник зобов`язався на умовах, визначених договором, постачати споживачу необхідні (що визначені в Додатку № 1 до договору) та підтверджені у відповідний період постачання обсяги природного газу, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. 
Відповідно до умов п. 5.10. договору, остаточний розрахунок за фактично поставлений/спожитий обсяг природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється споживачем у термін до 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акта приймання-передачі газу, наданого Постачальником згідно з п. 5.15 договору. 
За підсумками розрахункового періоду споживач зобов`язаний до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, надати постачальнику копію акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем відповідно до вимог  чинного законодавства України (п. 5.14. договору)
На підставі даних, отриманих від споживача та/або Оператора ГРМ/ГТС, постачальник протягом 3 (трьох) робочих днів готує та надає споживачу два примірника акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника (п.5.15. договору). 
За умовами п.5.16. договору,  споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання акту приймання-природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від акту приймання-передачі газу. 
Таким чином, фактичні  обсяги поставки газу за договором, що оплачуються відповідачем, підтверджуються укладеними актами приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, які підписуються сторонами та є підставою для здійснення розрахунків. 
На підтвердження обставин поставки відповідачу у період березень 2021  - грудень 2021 природного газу в обсягах, обумовлених сторонами, позивачем до матеріалів справи надані акти приймання-передачі природного газу  № 2116 від 31.03.2021  на суму 3 585,38 грн, № 2118 від 31.03.2021  на суму 172 819,84 грн, № 2949 від 30.04.2021  на суму 160 345,09 грн, № 3804 від 31.05.2021  на суму 193 286,32 грн, № 4620 від 30.06.2021  на суму 219 602,39 грн, № 5471 від 31.07.2021  на суму 267 448,43 грн, № 8739 від 30.11.2021  на суму 437 463,65 грн, № 9335 від 31.12.2021  на суму 571 228,46 грн (а.с.28-35 т. 1).
 Наявні в матеріалах справи платіжні доручення також свідчать, що за отриманий природний газ відповідач сплатив 1 917 933, 16 грн за платіжними дорученнями: від 03.03.2021 № 701 на суму 50000,00 грн, від 12.03.2021 № 718 на суму 50000,00 грн, від 22.03.2021 № 724 на суму 70000,00 грн, від 01.04.2021 № 731 на суму 40000,00 грн, від 01.01.2021 № 730 на суму 60000,00 грн, від 07.04.2021 №754 на суму 2819,84 грн, від 07.04.2021 № 756 на суму 3277,80 грн, від 07.04.2021 № 755 на суму 3585,38 грн, від 07.04.2021 № 757 на суму 57999,92 грн,  від 27.04.2021 № 764 на суму 170000,00 грн, від 03.04.2021 № 775 на суму 3277,92 грн, від 30.04.2021 № 774 на суму 17000,00 грн,  від 31.05.2021 № 801 на суму 237089,92 грн, від 30.06.2021 № 840 на суму 66499,98 грн, від 14.07.2021 № 863 на суму 111000,00 грн, від 09.08.2021 № 900 на суму 74536,69 грн, від 29.10.2021 № 8990 на суму 1638,90 грн, від 29.10.2021 № 989 на суму 175000,00 грн, від 15.11.2021 №1018 на суму 150000,00 грн, від 29.11.2021 № 1024 на суму 161569,44 грн, від 06.12.2021 № 1047 на суму 277000,00 грн, від 25.01.2022 № 1089 на суму 135637,37 грн (а.с.49-70 т. 1).
В матеріалах справи міститься замовлення відповідача (а.с. 39 т. 1), яким підтверджується, що загальний розмір природного газу, який був замовлений відповідачем до споживання у грудні 2021 року складає 10, 14 тис. куб.  м. В матеріалах справи також міститься акт №9335 від 31.12.2021, який складено та підписано уповноваженими представниками позивача та споживача та скріплений печатками підприємств (а.с. 201 т. 1). Зокрема, вказаний акт №9335 від 31.12.2021 складено про те, що постачальник  передав, а споживач прийняв у період обліку з 01.12.2021 по 31.12.2021 природний газ обсягом 14,34053 тис. куб. м згідно договору №54 від 09.02.2021.
З вказаного акту також вбачається, що  вартість  отриманого відповідачем обсягу природного газу визначена позивачем окремо за обсяг газу 10,14253345 тис. куб. м, згідно підтвердженого відповідачем замовлення  на грудень 2021, всього на суму 327   744,68 грн (з ПДВ), а також окремо визначено вартість  газу за обсяг 4,19799655 тис. куб. м на суму 243   483,78 грн (з ПДВ), тобто обсяг, що визначено постачальником як обсяг, надмірно спожитим відповідачем у вказаний період. 
Колегією суддів встановлено, що на виконання умов договору, між сторонами було укладено низку додаткових угод, зокрема, додаткова угода №8 від 26.11.2021, відповідно до п. 1 якої сторони дійшли згоди про те, що договірна ціна на договірний обсяг природного газу, що буде поставлено у грудні 2021 року становитиме 32 313,89 грн (з ПДВ).
Дослідженням умов п. 5.2. договору також встановлено, що ціна за 1000 куб. м природного газу на дату  укладання договору становить  48333,33 грн, без урахування податку на додану вартість, тарифу на розподіл  та тарифу на транспортування природного газу. Крім того, ПДВ (20%) – 9666,67 грн. До сплати за 1000 куб. м природного газу з   урахування податку на додану вартість 58000,00 грн (з ПДВ) за тис. куб. м. 
Посилаючись на вказані умови, позивач вважав, що саме за ціною, встановленою  у п. 5.2. договору має визначатись вартість надмірно спожитого відповідачем  газу в обсязі 4,19799655 тис. куб. м,  а саме, за ціною 58000,00 грн (з ПДВ) за тис. куб. м.
Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Господарським кодексом  України в статті 180 деталізовано істотні умови господарського договору.
Так, за приписами ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. 
За змістом умов п.5.3. договору, вартість фактично поставленого споживачу обсягу природного газу протягом відповідного газового місяця, визначається як добуток ціни природного газу та обсягу фактично поставленого споживачу природного газу за відповідний розрахунковий період згідно з актами приймання-передачі.
Також, виходячи з приписів п. 5.4. договору, загальна сума договору складається із сум вартості фактично поставлених місячних обсягів природного газу згідно з актами приймання-передачі, складених сторонами протягом періоду постачання . 
У п. 5.10. договору №54 від 09.02.2021 сторонами узгоджено, що   остаточний розрахунок за фактично поставлений/спожитий обсяг природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється споживачем у термін до 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акта приймання-передачі газу, наданого Постачальником згідно з п. 5.15 договору. 
Таким чином, визначені сторонами умови договору  свідчать, що саме акт приймання-передачі є належним документом, що підтверджує обсяг фактично спожитого за договором газу у відповідний період та  є підставою для розрахунків сторін. 
У п. 5.2. договору сторони визначили, що ціна за 1000 тис. куб. м з урахуванням ПДВ становить 58000,00 грн (з ПДВ) за тис. куб. м. В той же час, сторони вказаним пунктом також узгодили, що ціна природного газу на кожний газовий місяць може визначатися сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною Договору.
Зокрема, як зазначено вказаним пунктом, ціна на природний газ, зазначена в договорі та/або додаткових угодах до нього підлягає зміні і є обов`язковою для сторін за договором (п. 5.5. договору) .
  Згідно п. 5.6. договору, у разі настання обставин, зазначених у п. 5.5. договору, зміна ціни є обов`язковою для сторін з моменту їх настання/введення в дію. Зміна ціни обумовлюється сторонами шляхом підписання додаткової угоди до договору. 
Згідно п. 14.3. договору усі зміни та доповнення до нього оформлюються шляхом укладення додаткових угод, які підписуються повноважними представниками сторін та скріплюються їх печатками, крім випадків визначених у пунктах 14.4 та 14.5 договору.
Таким чином, підписуючи додаткові угоди про визначення договірної ціни у відповідний період, в тому числі додаткову угоду №8 від 26.11.2021, відповідно до п. 1 якої сторони визначили, що  договірна ціну на договірний обсяг природного газу, що буде поставлено у грудні 2021 року становитиме 32 313,89 грн (з ПДВ), сторони визначили ціну, яка  враховується постачальником під час визначення розміру оплати споживачем у відповідний період. А тому, при кожному внесенні змін до договору шляхом укладення відповідної додаткової угоди до такого договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов.
В апеляційній скарзі апелянт, не погоджуючись частково з рішенням суду першої інстанції вважає, що під час розгляду справи суд дійшов помилкового висновку про те, що  укладаючи додаткову угоду №8 до договору №54 від 09.02.2021 сторонами змінено саме пункт 5.2. договору в частині ціни газу, в той час як укладаючи додаткову угоду №8, умови п. 5.2. договору сторонами  не змінювались, а здійснено доповнення до договору лише в частині визначення ціни на договірний обсяг поставок газу у грудні 2021 року. Отже, на думку скаржника, вартість надмірно спожитого відповідачем природного газу за договором має розраховуватись саме виходячи з ціни, встановленої у п. 5.2. договору.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що зі змісту п. 1 додаткової угоди №8 від 26.11.2021, дійсно вбачається, що договірна ціна в розмірі 32313, 89 грн за 1   000 тис. куб. м визначена сторонами саме на договірний обсяг природного газу, що буде поставлено у грудні 2021 року та який згідно замовлення споживача становив 10,14 тис. куб. м. Саме тому апелянт вважає, що вартість газу у розмірі 32313, 89 грн мала бути застосована до договірного обсягу газу у грудні 2021 і інші умови договору, в тому числі і п. 5.2., є незмінними.
В той же час, колегія суддів звертає увагу апелянта, що за умовами п. 2 додаткової угоди №8 від 26.11.2021, ця ціна (32313, 89 грн за 1   000 тис. куб. м) є звичайною та актуальною виключно до поставок, здійснених у грудні. Таким чином, наведеним пунктом додаткової угоди чітко визначено про застосування вартості газу до поставок, що здійснені у грудні 2021 року. В цьому контексті,  судом враховуються умови п. 5.3. договору, за змістом яких вартість фактично поставленого споживачу обсягу природного газу протягом відповідного газового місяця, визначається як добуток ціни природного газу та обсягу фактично поставленого споживачу природного газу за відповідний розрахунковий період згідно з актами приймання-передачі. Оскільки, як зазначалось вище,  саме актом приймання-передачі підтверджується обсяг поставленого за договором природного газу, зокрема, за актом приймання-передачі №9335 від 31.12.2021, відповідачу фактично було передано 14,34053 тис. куб. м, про що зазначає сам позивач, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме за ціною, визначною сторонами у додатковій угоді №8 від 26.11.2021, позивач мав здійснити розрахунок вартості газу, що спожитий відповідачем у грудні 2021 року. 
Колегія суддів враховує, що умовами п. 3.4. договору визначено, що в разі, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором, або відповідною додатковою угодою до договору.  В той же час, як свідчать встановлені у справі обставини, вартість газу згідно додаткової угоди №8 від 26.11.2021 була визначена сторонами в сумі 32313, 89 грн, а тому і перевищений та підтверджений актом приймання-передачі №9335 від 31.12.2021 обсяг газу, спожитий відповідачем, має розраховуватись саме виходячи з умов  додаткової угоди. Крім того, колегія суддів також вважає, що суд  першої інстанції ґрунтовно послався на те, що умовами договору не передбачено можливості зміни ціни газу шляхом підписання актів приймання-передачі поставленого газу.
Таким чином, виходячи з встановлених у справі обставин, колегія судді приходить до висновку,  що акт №9335 від 31.12.2021, на який посилався позивач як на підставу здійснення розрахунків вартості надмірно спожитого відповідачем газу,  не є належним доказом зміни ціни природного газу, встановленої у додатковій угоді №8 від 26.11.2021, а вартість обсягів газу, надмірно спожитого відповідачем не може бути розрахована виходячи з ціни, визначеної позивачем у вказаному акті відповідно до умов п. 5.2. договору.
Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору №54  від 09.02.2021 постачальник поставив відповідачу 128,6926 тис. куб. м  природного газу  на загальну суму 1 917 948,44 грн (з урахуванням вартості природного газу на грудень 2021 року за умовами додаткової угоди № 8 від 26.11.2021). Відповідачем  сплачено 1 917 933,16 грн, а тому, залишок заборгованості, що підлягає сплаті відповідачем становить 15,28 грн,  про що також обґрунтовано зазначено судом першої інстанції. 
За приписами частини третьої статті 13, частини першої статті 74, частин першої, другої статті 76, частини першої статті 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до приписів частин першої, другої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача, зазначені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції. За результатами апеляційного перегляду  колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, в той час як  доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.  
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ.УА" на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.12.2022 у справі №917/990/22 залишити без задоволення 
2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 21.12.2022 у справі №917/990/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   26.04.2023 

Головуючий суддя                                                                     В.В. Лакіза

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                           О.В. Плахов