КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                  
Справа № 377/6/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/59/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
19 квітня 2023 року                                                                                                            м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                                
                                         при секретарі      Савіцькій Д.А.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» про визнання неправомірним і скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час відсторонення,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 30 травня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Теремецької Н.Ф.,- 
встановив:
 
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.
Позивач просив: визнати протиправним та скасувати наказ № 203-к від 06 грудня 2021 року про відсторонення ОСОБА_1 від роботи з 09 грудня 2021 року; стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення з 09 грудня 2021 року до моменту скасування наказу № 203-к про відсторонення та відновлення трудової діяльності.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач працює на посаді інженера 1 категорії, цеху зняття з експлуатації у ДСП «Чорнобильська АЕС» з 15 травня 1991 року. Наказом № 203-к від 06 грудня 2021 року позивача відсторонено від роботи.
Позивач вважає наказ № 203-к від 06 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи» незаконним та таким, що порушує його права і свободи, та суперечить Конституції України.
Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 30 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ДСП «Чорнобильська АЕС», враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14 грудня 2022 року (справа № 130/3548/21), зазначив, що з метою запобігання спричинення позивачем поширення короновірусної хвороби серед значної кількості працівників підприємства, відсторонення позивача від роботи було нагально необхідним і пропорційним легітимній меті, для досягнення якої держава передбачала можливість відсторонення працівника від роботи. 
До відзиву представником ДСП «Чорнобильська АЕС», разом із клопотанням про долучення, додано: положення про санітарно-пропускний режим ДСП «Чорнобильська АЕС»; штатний розпис на 2021 рік цеху зняття з експлуатації; наказ ДСП «Чорнобильська АЕС» від 23 грудня 2019 року про затвердження та введення в дію «Порядок безоплатної видачі лікувально-профілактичного харчування працівникам ДСП «Чорнобильська АЕС»; посадова інструкція інженера 1 категорії групи зняття з експлуатації; договір № 254 про закупівлю послуг з перевезення громадським залізничним транспортом персоналу ДСП ЧАЕС на ділянці Славутич-Семиходи від 20 травня 2021 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Колегія суддів вважає за необхідне долучити до матеріалів справи надані до відзиву представником ДСП «Чорнобильська АЕС» документи, оскільки вони мають значення для правильного вирішення справи, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із безпідставності позовних вимог.
Проте з мотивами відмови у задоволенні позову погодитися не можна.
Встановлено, що ОСОБА_1 працює у ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаді інженера 1 категорії Групи зняття з експлуатації/ЦЗЕ.
19 листопада 2021 року на виконання доручення т.в.о. Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження від 18 листопада 2021 року № Д-54-21, керуючись статтею 46 КЗпП України, статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пунктом 41-6 ПКМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року та наказу МОЗ № 2393 від 01 листопада 2021 року, т.в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС Сейда В.О. видав наказ № 1455 «Про вжиття заходів щодо обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 та відсторонення від роботи».
29 листопада 2021 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 та відсторонення від роботи № 626 від 26 листопада 2021 року, в якому запропоновано у термін до 07 грудня 2021 року надати документ, який підтверджує отримання щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або довідки про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 16.09.2011 № 595. У випадку ненадання одного із зазначених документів попереджено про відсторонення від роботи з 09 грудня 2021 року без збереження заробітної плати на період до усунення причин, що зумовили відсторонення на підставі статті 46 КЗпП України та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».
Наказом ДСП ЧАЕС № 203-к від 06 грудня 2021 року ОСОБА_1 з 09 грудня 2021 року відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на період до проведення щеплення проти COVID -19 або надання довідки закладу охорони здоров`я про наявність абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень. 
Підстава відсторонення: наказ ДСП ЧАЕС від 19 листопада 2021 року № 1455, повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 та відсторонення від роботи № 626 від 26 листопада 2021 року.
Згідно акту № 204 від 07 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовився ознайомитись під підпис з наказом № 203-к від 06 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи», зміст наказу ОСОБА_1 доведено до відома в усному порядку.
Наказом т.в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС від 28 лютого 2022 року № 226 зупинено дію наказу ДСП ЧАЕС від 19 листопада 2021 року № 1455 «Про вжиття заходів щодо обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 та відсторонення від роботи» до завершення воєнного стану в Україні.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що наказ № 203-к від 06 грудня 2021 року «Про відсторонення від роботи» незаконний, та грубо порушує право позивача на працю і супутні соціальні права, гарантовані Конституцією України.
Відповідно до положень ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно ст. 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» громадяни України зобов`язані: а) піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; б) у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення; в) вживати передбачених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги іншим особам, які знаходяться у невідкладному стані; г) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
У разі загрози виникнення особливо небезпечної інфекційної хвороби або масового поширення небезпечної інфекційної хвороби на відповідних територіях та об`єктах можуть проводитися обов`язкові профілактичні щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показаннями.
Наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. У первинній редакції до цього переліку ввійшли: працівники центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83 «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» затверджено Перелік об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, до якого віднесено, зокрема, ДСП «Чорнобильська АЕС».
Підприємства, установи і організації зобов`язані усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які є носіями збудників інфекційних захворювань, хворих на небезпечні для оточуючих інфекційні хвороби, або осіб, які були в контакті з такими хворими, з виплатою у встановленому порядку допомоги з соціального страхування, а також осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (ст. 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, тобто заробітна плата виплачується саме за виконану роботу.
Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 зауважила, що в кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19 і, відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як:
- кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих);
- форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим;
- умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження;
- контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням.
Наказом МОЗ від 01 листопада 2021 року № 2393 «Про затвердження змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», який набрав чинності 09 грудня 2021 року, Перелік № 2153 було доповнено пунктами 4-6, відповідно до яких у Перелік увійшли також працівники: підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади; установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів; підприємств, установ та організацій, включених до Переліку № 83.
Згідно Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83, ДСП «Чорнобильська АЕС» віднесено до підприємств, що мають стратегічне значення у сфері паливно-енергетичного комплексу країни.
Встановлено, що ОСОБА_1 працює у ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаді інженера 1 категорії Групи зняття з експлуатації/ЦЗЕ.
У відзиві на апеляційну скаргу представником ДСП «Чорнобильська АЕС» зазначено, що з метою недопущення розповсюдження радіоактивного забруднення з межі зони суворого режиму та зони відчуження на ДСП ЧАЕС для персоналу підприємства організований санітарно-пропускний режим.
Основний маршрут проходження осіб включає: проїзд із м. Славутич електричкою до ст. Семиходи (електропоїзд включає 12 вагонів та перевозить більше 700 осіб, одночасно у вагоні знаходилось біля 70 працівників); прохід за стандартною схемою проходу через санітарний пропускник «Семиходи» (особа проходить перевдягання у перехідний одяг у санпропускнику); проїзд автобусом до робочих місць зони відчуження.
Згідно Порядку безоплатної видачі лікувально-профілактичного харчування працівникам ДСП «Чорнобильска АЕС» усім працівникам, включно з позивачем, надавалося лікувально-профілактичне харчування, яке здійснювалось узагальнено у вигляді комплексних обідів на базі виробничої їдальні.
Робоче місце інженера 1 категорії цеху зняття з експлуатації знаходиться в приміщенні № 409/8 адміністративно-побутового корпусу 1 (АПК-1) у зоні відчуження. Відповідно до посадової інструкції інженера 1 категорії групи зняття з експлуатації цеху зняття з експлуатації, ОСОБА_1 виконує посадові обов`язки, які передбачають контакт з іншими працівниками.
Враховуючи вищенаведені обставини, позивач, працюючи у ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаді інженера 1 категорії Групи зняття з експлуатації/ЦЗЕ, знаходився у безпосередньому контакті з значною кількістю інших працівників підприємства, та міг спричинити поширення короновірусної інфекції серед великої кількості працівників ДСП «Чорнобильська АЕС», що свідчить про правомірність оскаржуваного наказу про відсторонення.
Колегія суддів враховує, що організувати позивачу умови праці шляхом встановлення дистанційної роботи, враховуючи місце роботи та посадову інструкцію, не є можливим.
Отже, у даному випадкувтручання у відповідні права особи має об`єктивні підстави та переслідує легітимну мету, є  нагально необхідним і пропорційним такій меті.
Враховуючи вищенаведене позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 травня 2022 року підлягає зміні, з викладенням мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-         
   постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Славутицького міського суду Київської області від 30 травня 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 25 квітня 2023 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                                      Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                                       С.В. Кулікова

 
 
                                                                                                                                  С.Г. Музичко