ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
ЄУ № 331/3385/22                                          Головуючий в 1 інстанції Кольц Д.М.
Провадження №33/807/502/23                                  Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2023 року                                                  місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання адвоката Гончаренка А.І. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

ВСТАНОВИВ:

6 квітня 2023 року постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

29 травня 2023 року через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя адвокат Гончаренко А.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження (а.с.70-77).

В обґрунтування необхідності поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що розгляд справи відбувся без їх участі, а копія постанови отримана 29 травня 2023 року.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання адвоката Гончаренка А.І. та подані ним докази, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється з моменту винесення постанови. 

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду вказаної справи 6 квітня 2023 року суддею Жовтневого районного судом м. Запоріжжя винесено постанову, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.48-50). 

Матеріали справи про адміністративне правопорушення засвідчують, що судове засідання 6 квітня 2023 року дійсно відбулося за відсутності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Гончаренка А.І., однак на підставі заяви про розгляд справи без їхньої участі (а.с.40), що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП.
При цьому, суду надані письмові пояснення, в яких адвокат Гончаренко А.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , висловлював позицію щодо складеного відносно останнього протоколу (а.с.41-44). 

Тобто доводи ініціатора клопотання щодо розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника через наявність добровільної, письмово оформленої позиції про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та адвоката Гончаренка А.І., апеляційним судом до уваги не приймаються.

Крім того позиція сторони захисту щодо складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення була оцінена судом при винесенні остаточного рішення, про що свідчить його зміст, а у судовому засіданні 18.11.2022 року перебував адвокат Гончаренко А.І., який безпосередньо висловлював доводи сторони захисту та заявляв клопотання.

Доводи апелянта щодо початку перебігу строку на оскарження постанови суду з моменту отримання судового рішення слід визнати неспроможними з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та моменту обчислення строку на апеляційне оскарження.
За обставин обізнаності як ОСОБА_1 , так і адвоката Гончаренка А.І. про судовий розгляд справи, не знаходжу обґрунтованих обставин, які б свідчили на користь існування поважних причин пропуску процесуального строку.
Додатково зауважую, що чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Мельник проти України», норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Отже, враховуючи обізнаність  ОСОБА_1  та його адвоката про судовий розгляд справи та винесення остаточного рішення, апеляційним судом не встановлені та ініціатором клопотання не наведені суттєві перешкоди у своєчасній реалізації права особи на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, а також того, що ОСОБА_1 не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки передбачені КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 квітня 2023 року.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

відмовити адвокату Гончаренку А.І. у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник
Дата документу  Справа № 331/3385/22