Номер провадження: 33/813/1086/23 
Справа № 522/17431/22
Головуючий у першій інстанції Циб І. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2023 року                                                                 м. Одеса

       Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря судового засідання Дерезюк В.В.
осіб, які з`явилися до судового засідання:
-  ОСОБА_1  (особа, яка притягується до адміністративної відповідальності);
-  ОСОБА_2  (захисник Кучеренко Д.С.)
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 089926 від 26.11.2022 року, водій ОСОБА_1 26 листопада 2022 року в м. Одеса по вул. Каманіна, 16 а, керував автомобілем «LANDROVER RANGEROVER», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, зокрема відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «DRAGER» та в медичному закладі. Подія зафіксована на боді-камеру № 470939. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 гривень 80 копійок.
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, виходячи з наведених обставин.
Матеріалами справи встановлено, що 26.11.2022 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 089926, відповідно якого водій ОСОБА_1 26 листопада 2022 року о 20 годині 40 хвилин в м. Одеса по вул. Каманіна, 16 а, керував автомобілем «LANDROVER RANGEROVER», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема за допомогою алкотестеру «DRAGER» або в закладі охорони здоров`я водій відмовився. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погодився, про що зазначив в наведеному протоколі.
До протоколу інспектором поліції залучений акт про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до пояснень охоронця ОСОБА_3 , він 26.11.2022 року перебував на роботі, на КПП за адресою: м.Одеса, вул..Каманіна, буд.№ 16-а. Біля 21.00 години заїхав автомобіль Ровер-2727, водій якого почав виражатися до нього нецензурною лайкою, а виїжджаючи зупинився на КПП та провокував бійку, вдарив кулаком по склу та розбив його, після чого поїхав. Відповідно пояснень охоронця водій перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно пояснень ОСОБА_4 , водій ОСОБА_1 26.11.2022 року біля 20:40 години, керуючи транспортним засобом RANGEROVER, номерний знак НОМЕР_2 на великій швидкості в паркінгу за адресою: вул..Каманіна, 16а, в м.Одесі, ледь не здійснив наїзд на неї та її родину. Далі, вказала, що цей водій на виїзді з паркінгу вчинив конфлікт з охоронцем, виражався до нього нецензурною лайкою та кулаком розбив скло, після чого поїхав в сторону магазину «Santim». Вона в цей час здійснила виклик поліції. Через декілька хвилин ОСОБА_1 повернувся, зайшов в двір та сказав, що відшкодує збитки за розбите скло. Після чого останнього було затримано.
Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 вказує на незаконність складеного протоколу та постанови районного суду, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу про його керування транспортним засобом та зупинення працівниками поліції саме під час руху транспортного засобу. Із залученого до матеріалів справи відеозапису, знятого працівниками поліції, вбачається, що відеозйомка обставин події велася з моменту, коли працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля «LANDROVER RANGEROVER», номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у нерухомому стані біля магазину «Santim», а його власник ОСОБА_1 перебував біля буд.16-а по вул..Каманіна. Тобто факт керування ним транспортним засобом відсутній, та огляд на стан сп`яніння працівники поліції пропонували йому пройти вже у відділку поліції.
Апеляційний суд виходить з наступного.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп`яніння може проводитися поліцейським на місці вчинення правопорушення або у медичному закладі, що входить до спеціально затвердженого переліку. Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі відмови водія від огляду поліцейським, у разі незгоди з результатами огляду поліцейським, якщо у водія є ознаки перебування під впливом лікарських або наркотичних препаратів, а також якщо водій став учасником ДТП в якому є постраждалі.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (розділ 1 п.2, 3).
Відповідно розділу 1, п.6-7 вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
За порушення п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, одними із ознак складу даного правопорушення є відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен довести даний факт.
Крім того, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.
Відповідно до п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 року по справі №404/4467/16-а (провадження №К/9901/21130/18) зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування». 
Таким чином притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливе лише тоді, коли встановлено факт керування транспортним засобом.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
При цьому, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Положення ст. 266 КУпАП, в редакції чинній на час вчинення правопорушення, передбачають, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
До протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції долучено матеріали відеозаписів з нагрудних камер.
Вказаними відеозаписами зафіксовано, як поліцейські 26.11.2022 року за викликом, який надійшов до оператора служби «102», прибули на місце події. Автомобіль «LANDROVER RANGEROVER», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 знаходився в нерухомому стані на парковці біля магазину «Santim», ОСОБА_1 в ньому не було. Подзвонивши працівники поліції з`ясували, що ОСОБА_1 знаходиться біля контрольно-пропускного пункту АДРЕСА_1 , біля якого зібрались інші мешканці будинку. Прибувши туди, одна із мешканців будинку, саме особа, яка здійснювала виклик поліції, зокрема ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 керуючи на великій швидкості транспортним засобом «LANDROVER RANGEROVER», номерний знак НОМЕР_1 в паркінгу будинку 16а по вул..Каманіна ледь не здійснив наїзд на її сім»»ю, а потім на виїзді з паркінгу вчинив конфлікт з охоронцем, виражався нецензурною лайкою, вибив йому вікно та поїхав, що стало підставою для виклику поліції. Далі надавали пояснення інші мешканці будинку, які зазначали, що згодом ОСОБА_1 повернувся, зайшов у двір, де його попросили почекати приїзду поліцейських, однак ОСОБА_1 почав кидатися в бійку, що змусило «повалити» його на землю та надіти на руки «затяжки». Вподальшому з відеозапису вбачається, як працівники поліції забрали ОСОБА_1 з собою до районного відділу поліції для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, незважаючи, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом. При цьому з відеозапису вбачається, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння вже в самому відділі поліції.
Таким чином, відеозаписи працівників поліції, що приєднані до матеріалів адміністративного провадження, не містять ані факту керування ОСОБА_1   транспортним засобом «LANDROVER RANGEROVER», номерний знак НОМЕР_1 , ані факту зупинки вказаного автомобіля, а містять лише відеофіксацію, як працівники поліції приїхали на виклик «102», встановили припаркований, в нерухомому стані, без водія автомобіль, знайшли біля будинку власника автомобіля, який заперечував факт керування транспортним засобом та склали відносно нього протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, який при цьому пропонувався ними пройти у відділі поліції. 
Таким чином, будь-яких доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та зупинення працівниками поліції саме під час руху транспортного засобу встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наведене у своєї сукупності вказує на недоведеність у ході провадження у цій справі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.
Самі по собі пояснення свідка ОСОБА_3 , який працює охоронцем КПП буд.16а по вул..Каманіна, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, належним доказом бути не можуть, оскільки це нічим не підтверджено. Крім того, інший свідок ОСОБА_4 щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння нічого не зазначала, а лише вказувала на непристойну поведінку ОСОБА_1 . 
Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що між ним та охоронцем ОСОБА_3 вже давно неприязні стосунки. В той день, 26.11.2022 року між ними знову виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 вибив йому скло, однак в той же вечір він вибачився та наступного дня відшкодував повністю всі збитки. Зазначав, що він не перебував за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння, а знаходився у емоційному стані на фоні виниклого між ними конфлікту. Після сварки з охоронцем, він залишив свій автомобіль на парковці біля магазину «Santim», після чого зайшов до магазину, випив пляшку пива і попрямував до дому, по дорозі до якого на КПП будинку 16а по вул..Каманіна на нього накинулось декілька людей, повалили його на землю, наділи на руки «затяжки» й почали бити. Потім приїхала поліція, забрали його у відділ для складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. На його зауваження щодо відсутності факту керування транспортним засобом працівники поліції не реагували. Крім того, огляд на стан сп`яніння пропонувався йому пройти вже після того, як він припаркував машину та випив пляшку пива до приїзду поліцейських і не на місці його затримання, а у відділі поліції. 
З матеріалів відеозапису також вбачається, як медичними працівниками  ОСОБА_1 надавалася медична допомога.
Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинення його працівниками поліції саме під час руху транспортного засобу, то притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставним.
Викладені вище обставини суд першої інстанції не з`ясував, чим допустив неповноту та однобічність розгляду справи, не звернувши уваги, що тягар доведення обставин наявності складу адміністративного правопорушення покладається на органи поліції, які мають оформлювати матеріали справи про адміністративне правопорушення з фіксацією доказів і додання їх до протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог КУпАП.
Недоведена винність особи у скоєнні адміністративного правопорушення рівнозначна доведеній її невинуватості. 
За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів керування останнім транспортним засобом, а тому вимога поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння в даному випадку є необґрунтованою.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому постанову районного суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року – скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Одеського апеляційного суду                                О.М. Таварткіладзе