ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 р.	Справа № 440/18040/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т
           представник позивача Більчук О.О.
           представник відповідача - Біленко А.О.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.07.2022, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 25.07.22 по справі № 440/18040/21
за позовом           Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван Клік"      
до          Головного управління ДПС у Полтавській області                     
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Ван Клік", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.07.2021                      №№ 00049440707, 00049420712.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван Клік" задоволено.
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В  обґрунтування    вимог    апеляційної     скарги   відповідач  посилається   на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що планову виїзну перевірку ПрАТ "СК "Ван Клік" проведено згідно з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок на 2021 рік та на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 24.03.2021 №700-П, з яким ознайомлено позивача. Перевіркою встановлені порушення вимог підпунктів 14.1.36, 14.1.226, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 138.2, підпункту 138.3.2 пункту 138.3 статті 138 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", МСФЗ 15, МСФЗ 17, МСБО 39 в частині заниження податку на прибуток загалом у розмірі 4185308,49 грн внаслідок завищення витрат від придбання інформаційно-консультаційних послуг, витрат за договором про надання фінансових послуг факторингу, нарахування амортизаційних відрахувань ремонту приміщення, що продане та ремонту приміщення, не переведеного в житловий фонд; пункту 54.2 статті 54, підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, абзацу "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України в частині не сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходів загалом у розмірі 12716,29 грн. 
Отже, Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області діючи відповідно до приписів ПК України, забезпечуючи виконання покладених на контролюючий орган функцій та повною мірою використовуючи надані законодавством права, правомірно сформувало спірні податкові повідомлення-рішення в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, як цього вимагає ст. 19 Конституції України. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  
Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПрАТ "СК "Ван Клік" зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний номер 13934129, здійснює основний вид діяльності 65.12 Інші види страхування, крім страхування життя, перебуває на обліку у ДПІ у м. Полтаві, є платником податку на прибуток та податку на доходи фізичних осіб.
24.03.2021 за вих.№242 відповідач надіслав позивачу повідомлення, що згідно із затвердженим ДПС України планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік та на підставі статті 77 Податкового кодексу України з 21.04.2021 буде проводитись документальна планова виїзна перевірка ПрАТ "СК "Ван Клік" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС /т. 3, а.с. 89/.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 24.03.2021 №700-П та відповідно до направлень від 12.04.2021 №№1173, 1174 посадові особи податкового органу 21.04.2021 розпочали документальну планову виїзну перевірку за місцем ведення ПрАТ "СК "Ван Клік" господарської діяльності /т. 3, а.с. 90, 94-95/.
Термін проведення перевірки продовжено на 10 робочих днів відповідно до наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 20.05.2021 №1197-П, про що посадовим особам податкового органу видані направлення від 24.05.2021 №№1645, 1646 /т. 3, а.с. 91-93/.
Головному бухгалтеру ПрАТ "СК "Ван Клік" Мисюрі Н.О. до початку перевірки пред`явлено службові посвідчення та направлення на перевірку, а також вручено копії наказів податкового органу від 24.03.2021 №700-П та від 20.05.2021 №1197-П, що підтверджено підписами уповноваженої особи платника податків у направленнях на перевірку.
Перевірку завершено, а її результати оформлені актом від 11.06.2021 №4122/16-31-07-07-08/13934129 /т. 3, а.с. 97-162/, у якому викладені висновки про порушення платником податків вимог:
підпунктів 14.1.36, 14.1.226, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 138.2, підпункту 138.3.2 пункту 138.3 статті 138 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", МСФЗ 15, МСФЗ 17, МСБО 39 в частині заниження податку на прибуток загалом у розмірі 4185308,49 грн внаслідок завищення витрат від придбання інформаційно-консультаційних послуг, витрат за договором про надання фінансових послуг факторингу, нарахування амортизаційних відрахувань ремонту приміщення, що продане та ремонту приміщення, не переведеного в житловий фонд;
пункту 54.2 статті 54, підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, абзацу "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України в частині не сплати суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходів загалом у розмірі 12716,29 грн.
Заперечення ПрАТ "СК "Ван Клік" до акта документальної планової виїзної перевірки від 11.06.2021 №4122/16-31-07-07-08/13934129 відхилені листом Головного управління ДПС у Полтавській області від 19.07.2021 №25764/6/16-31-07-07-16 /т. 3, а.с. 173-180, 182-186/.
22.07.2021 Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовані податкові повідомлення-рішення:
№00049440707 про збільшення суми грошового зобов`язання позивача зі сплати податку на прибуток загалом у розмірі 4541990,55 грн (у т.ч., 4185308,49 грн - основний платіж, 356682,06 грн - штрафні (фінансові) санкції) /т. 1, а.с. 153/;
№00049420712 про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 12716,29 грн /т. 1, а.с. 152/.
Скарга платника податків на зазначені податкові повідомлення-рішення залишена без задоволення рішенням ДПС України від 23.11.2021 №4327/8/16-31 /т. 3, а.с. 163-172/.
Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Полтавській області від 22.07.2021 №№ 00049440707, 00049420712, позивач оскаржив їх до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що висновки відповідача про наявність в діях позивача порушень норм податкового законодавства, викладені у акті документальної планової виїзної перевірки від 11.06.2021 №4122/16-31-07-07-08/13934129, є передчасними, а прийняті на підставі таких висновків податкові повідомлення-рішення - неправомірними.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.
Зокрема, як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Відповідно до пунктів 77.6-77.9 статті 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
При цьому згідно з підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Водночас, згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції, чинній на момент призначення та проведення перевірки позивача) установлено мораторій на проведення документальних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:
документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;
документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
(...)
Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.
На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Однак, Кабінет Міністрів України 03.02.2021 прийняв постанову №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", якою вирішив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: (...) документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У цій справі предметом спору є правомірність податкових повідомлень-рішень про донарахування позивачу грошових зобов`язань зі сплати податку на прибуток та податку на доходи фізичних осіб, визначених на підставі акта, складеного податковим органом за результатами документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "СК "Ван-Клік", проведеної відповідно до пункту 77.4 статті 77 ПК України.
Оцінюючи встановлені обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши спірні податкові повідомлення-рішення на відповідність вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Твердження про протиправність спірних рішень позивач передусім пов`язував з порушенням податковим органом порядку призначення та проведення документальної планової виїзної перевірки. Так, на переконання позивача, положення постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", якими керувався відповідач під час призначення та проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "СК "Ван-Клік", суперечать положенням ПК України, зокрема пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, якими встановлений мораторій на проведення такого виду перевірок до завершення карантину.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, питання правомірності проведення документальних планових виїзних перевірок на підставі приписів постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у справі №420/12859/21.
У постанові від 22.02.2022 у згаданій справі Верховний Суд дійшов таких висновків: "вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких завершується дія карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.
Отже, Кабінетом Міністрів України (...) не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.
Відповідно до вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.
На підставі цієї норми Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №89 від 3 листопада 2021 року "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки", якою було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: (...) документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.
Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок була чинною, її дія не зупинялась.
Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.
Тобто, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.
За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України".
Отже, наведене вище свідчить, що податковий орган, незважаючи на прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 03.02.2021 №89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", на дату призначення та проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "СК "Ван-Клік" не був наділений повноваженнями на її проведення.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.04.2022 у справі №160/5267/21.
За вищевикладених обставин, беручи до уваги, що пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України є нормою вищої юридичної сили, ніж постанова Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у спірному випадку контролюючий орган мав керуватися саме нормами ПК України та, як наслідок, не мав права на проведення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "СК "Ван-Клік" на підставі статті 77 ПК України зважаючи на дію мораторію на проведення документальних планових перевірок платників податків згідно з нормою пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.
А оскільки доказом правомірності спірних податкових повідомлень-рішень зі сторони податкового органу є акт документальної планової перевірки, складений в період коли відповідач не мав законних підстав на її проведення, такий акт не може бути прийнятий і оцінений як допустимий доказ через передчасність проведення перевірки.
Отже, з урахуванням того, що при оскарженні рішень податкового органу, прийнятих за наслідками податкової перевірки, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких рішень, і таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що встановлені обставини щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й були прийняті спірні рішення, є достатніми для висновку про їх протиправність. 
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №320/2460/19.
За таких обставин, висновки відповідача про наявність в діях позивача порушень норм податкового законодавства, викладені в акті документальної планової виїзної перевірки від 11.06.2021 №4122/16-31-07-07-08/13934129, є передчасними, а прийняті на підставі таких висновків податкові повідомлення-рішення - неправомірними.
Стосовно доводів представника відповідача про те, що факт допуску посадових осіб податкового органу до проведення перевірки та її завершення нівелював можливість позивача апелювати до порушення порядку її призначення та проведення, суд правомірно зазначив наступне. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17, відступаючи від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 (справа №21-425а14), зазначила: "у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки".
Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, але не виключно, у постановах від 29.07.2021 у справі №540/1899/19, від 27.05.2021 у справі №320/2460/19, від 20.12.2018 у справі №815/1851/15) звертав увагу на те, що у випадку протиправності дій щодо проведення перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Отже, факт допуску посадових осіб податкового органу до проведення документальної планової виїзної перевірки позивача не впливає на висновок суду про безпідставність та протиправність такої перевірки, що, у свою чергу, свідчить про протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Полтавській області від 22.07.2021 №№ 00049440707, 00049420712.
З урахуванням наведеного вище, судова колегія вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що спірні податкові повідомлення-рішення належить визнати протиправними та скасувати, а позов - задовольнити.
При цьому суд вважає за потрібне наголосити на тому, що дотримання податковим органом вимог закону при призначенні і проведенні перевірки надає акту перевірки статусу належного та допустимого доказу, а податковий орган після усунення обставин щодо мораторію на проведення документальних планових заходів контролю не позбавлений можливості провести перевірку позивача, за результатами якої, у разі встановлення порушення вимог податкового законодавства, прийняти законні та обґрунтовані рішення.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року по справі № 440/18040/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів  вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат (в т.ч. витрат на професійну правничу правову допомогу) по даній справі.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі                        № 440/18040/21 залишити без змін.
     
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  27.04.2023 року