Постанова
Іменем України
 
27 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 357/3115/20
 
провадження № 61-12941св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович,
треті особи: Державне підприємство «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року у складі судді Цукурова В. П. та постанову Київського апеляційного суду 
від 20 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Кравець В. А., Мазурик О. Ф.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М. М., треті особи: Державне підприємство «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), Товариство 
з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» (далі - ТОВ «ФК «Народна позика»), ОСОБА_2 , про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.
 
Позов мотивований тим, що 03 грудня 2019 року ОСОБА_1 сплатив гарантійний внесок у розмірі 73 335,50 грн за участь в електронних торгах щодо лота № 386782, а саме: іпотека, квартира АДРЕСА_1 . На час подання позову гарантійний внесок у розмірі 73 335,50 грн залишається у володінні організатора торгів.
 
Торги організовані ДП «Сетам» за заявкою приватного ОСОБА_3 
у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 06 червня 2019 року, який 
є продавцем зазначеного майна.
 
05 грудня 2019 року о 09 год 00 хв торги було зупинено відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року скасовано.
 
19 лютого 2020 року торги було продовжено та за їх результатами переможцем визнано ОСОБА_1 . Підписаний протокол проведення електронних торгів від 19 лютого 2020 року № 466541 надіслано організатору торгів та отримано ним 26 лютого 2020 року.
 
20 лютого 2020 року торги припинено на підставі постанови приватного виконавця Трофименка М. М. від 19 лютого 2020 року про закінчення виконавчого провадження.
 
У листі від 10 березня 2020 року приватний виконавець повідомив, що ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження та постановою про його закінчення можуть лише сторони виконавчого провадження та прокурор.
 
На заяву позивача від 25 лютого 2020 року до ДП «Сетам» про проведення електронних торгів щодо лота № 386782, а саме: іпотека, квартира АДРЕСА_1 відповіді не надано.
 
Застереження про одностороннє розірвання договору немає і в протоколі проведення електронних торгів від 19 лютого 2020 року № 466541.
 
Позивач вважав, що припинення електронних торгів порушує його право на придбання нерухомого мана на підставі протоколу проведення електронних торгів від 19 лютого 2020 року № 466541.
 
ОСОБА_1 просив скасувати постанову приватного виконавця Трофименка М. М. про закінчення виконавчого провадження від 19 лютого 
2020 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.
 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області
від 24 вересня 2020 року провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Суд першої інстанції, застосувавши висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18, виходив із того, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження № НОМЕР_2, а тому не наділений процесуальним правом оскарження постанови приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження в порядку статті 447 ЦПК України. 
 
Керуючись нормами статті 19 КАС України, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року залишено без змін.
 
Апеляційний суд, виходячи із положень статті 19 КАС України, погодився 
з висновком суду першої інстанції про те, що позов ОСОБА_1 , який не
є стороною виконавчого провадження № НОМЕР_2, про скасування постанови приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
 
Постановою Верховного Суду від 01 липня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено.
 
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 24 вересня 2020 року про закриття провадження у справі та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова Верховного Суду мотивована тим, що спір у правовідносинах щодо набуття речових прав на реалізоване на електронних торгах майно за своїм характером є приватноправовим, незважаючи на участь у ньому суб`єкта владних повноважень, та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства. 
 
ОСОБА_1 у позові просив скасувати постанову приватного виконавця від 19 лютого 2020 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 
з посиланням на те, що припинення електронних торгів порушує його право на придбання нерухомого майна на підставі протоколу проведення електронних торгів від 19 лютого 2020 року № 466541.
 
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що заявлений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Вказані висновки узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 823/1387/17 (провадження № 11-804апп19).
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 20 вересня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.
 
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що права позивача приватним виконавцем, який закінчив виконавче провадження за заявою стягувача про виконання зобов`язань за договором 
в повному обсязі, не були порушені. Позивач не надав суду належних доказів, які свідчили б, що він сплатив повну вартість предмета іпотеки у розмірі ціни продажу 1 613 381,00 грн на рахунок продавця - приватного виконавця та сплатив додаткову винагороду в розмірі 7 333,55 грн на рахунок організатора торгів. Також позивач не надав суду належним чином оформлений акт про проведення електронних торгів та підписаний протокол № 466541 проведення електронних торгів стороною організатора торгів та стороною переможця - ОСОБА_1 .
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
20 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року й ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що погашення ОСОБА_2 заборгованості перед ТОВ «ФК «Народна позика» за кредитним договором 
від 19 вересня 2012 року № 1909001/000-КФІ/2 здійснено у день проведення торгів - 19 лютого 2020 року, а не до дня продажу, як це регламентує частина перша статті 42 Закону України «Про іпотеку». Суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування статті 42 Закону України «Про іпотеку», безпідставно зробивши висновок, що оплата іпотекодавцем у день проведення торгів є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Заявник вказує, що сплата боргу боржника стягувачеві не
є фактом виконання судового рішення у визначений судом спосіб.
 
Аргументи інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2023 року  ОСОБА_1 поновлено строк на касаційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року. Відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.
 
31 січня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи 
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
Короткий зміст фактичних обставин справи
 
На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М. М. знаходилося виконавче провадження № НОМЕР_2 за виконавчим листом № 357/2127/18, виданим 26 квітня 2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання постанови Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року, якою в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ФК «Народна позика» за кредитним договором від 19 вересня 2012 року № 1909001/000-КФІ/2 в розмірі 
1 784 836,13 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 554 179,20 грн; заборгованість за процентами - 400 239,55 грн; пеня - 294 398,21 грн; сума інфляційного збільшення боргу - 536 019,17 грн, звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 208,2 кв. м, житловою площею 82,2 кв. м, та гараж № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 27,4 кв. м (далі - предмет іпотеки). Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України від 
02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) за ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
 
03 грудня 2019 року позивач сплатив гарантійний внесок на рахунок 
ДП «Сетам» у розмірі 73 335,50 грн, що підтверджується дублікатом квитанції 
№ 0.0.1541631610.1.
 
В ході електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, проведених 19 лютого 2020 року, було сформовано протокол № 466541, згідно з яким учасника 
№ 11 - ОСОБА_1 визначено, як особу з найвищою ціновою пропозицією в сумі 1 613 381,00 грн.
 
19 лютого 2020 року заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «ФК «Народна позика» за кредитним договором від 19 вересня 2012 року № 1909001/000-КФІ/2 погашена.
 
У зв`язку з тим що зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором 
від 19 вересня 2012 року № 909001/000-КФІ/2 перед ТОВ «ФК «Народна позика» були припинені 19 лютого 2020 року, ТОВ «ФК «Народна позика» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М. М. із заявою про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 згідно 
з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
 
19 лютого 2020 року приватний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
 
Ця постанова 19 лютого 2020 року була надіслана організатору електронних торгів - ДП «Сетам» та зареєстрована ним під № 3749-12-20.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.
 
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі - 
в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, 
а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
 
Оскільки зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором від 19 вересня 2012 року № 909001/000-КФІ/2 перед ТОВ «ФК «Народна позика» були припинені 19 лютого 2020 року, ТОВ «ФК «Народна позика» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М. М. із заявою про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», 
у зв?язку із чим приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 19 лютого 2020 року.
 
Установивши, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, яке відкрито відносно боржника ОСОБА_2 , суди першої та апеляційної інстанції зробили правильний висновок про відмову у задоволенні позову, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження не зачіпає права та інтереси особи, яка приймала участь у прилюдних торгах, та не є стороною виконавчого провадження.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди заявника із висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи. При цьому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки підстав для скасування судових рішень немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 рокузалишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                            В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська