Справа № 159/2274/22 	Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О. 	
Провадження № 22-ц/802/347/23  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
08 травня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,
з участю: 
секретаря судового засідання – Губарик К. А.,
позивача – ОСОБА_1 , 
представника відповідача – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» про захист прав споживача за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2022 року, 
                                       В С Т А Н О В И В:
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка підключена до мережі централізованого опалення, послуги з якого надає відповідач на підставі договору №1-3636 про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води від 01.07.2015 року. 
Покликається на те, що відповідач є зареєстрованим суб`єктом природної монополії та надає неякісні послуги з централізованого опалення, температура приладів опалення, і як наслідок температура повітря у квартирі, занижена у період опалювального сезону.
Вказує, що неодноразові її звернення до аварійної служби відповідача з вимогою про надання послуг належної якості залишилися без реагування, тому вона самостійно встановила, що причиною неякісного опалення у квартирі є свідомо занижений відповідачем потік теплоносія через внутрішньобудинкову мережу централізованого опалення за допомогою запірної арматури, розташованої в котельні або тепловому пункті будинку, що законодавчо заборонено.
Зазначає, що, оскільки відповідач свідомо зменшував подачу тепла до її квартири шляхом законодавчо забороненого сповільнення потоку теплоносія, достеменно знав про це і не відмовився від такого регулювання у майбутньому, вона на підставі ч. 3 ст. 538 ЦК України має право не оплачувати надані їй послуги неналежної якості.
ОСОБА_1 вказує, що відповідач приховує розрахунок тарифів на опалення, надає неповну інформацію щодо формування вказаного тарифу, що має ознаки нечесної підприємницької практики, забороненої ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», та корупції, відповідно до ст. 60 Закону України «Про запобігання корупції».
Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати незаконним регулювання (сповільнення) потоку теплоносія ПТМ «Ковельтепло» через внутрішньобудинкову мережу централізованого опалення будинку АДРЕСА_2 ; зобов`язати ПТМ «Ковельтепло» забезпечити протягом опалювальних сезонів не менший, ніж визначений технічною документацією на будинок АДРЕСА_2 , потік теплоносія через мережу централізованого опалення будинку; заборонити ПТМ «Ковельтепло» здійснювати у будь-який спосіб сповільнення потоку теплоносія через мережу централізованого опалення будинку АДРЕСА_2 ; зобов`язати ПТМ «Ковельтепло» привести тарифи на централізоване опалення для населення у відповідність до затрат на придбання первинного теплоносія (дров), які використовуються в котельні, яка обслуговує будинок АДРЕСА_2 .
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2022 року в позові відмовлено. 
Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове – про задоволення позову з підстав, наведених у позовній заяві.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
У судовому засіданні апеляційного суду позивач апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, представник відповідача апеляційну скаргу заперечила та просила залишити її без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано безспірних доказів, які би підтверджували, що температура повітря у належній їй квартирі була нижче нормативної температури повітря в житлових приміщеннях внаслідок протиправних дій теплопостачальної організації, спрямованих на порушення її прав, як споживача отриманих послуг з теплопостачання, позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і викладені з додержанням вимог матерільного та процесуального закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується реєстраційним посвідченням ВОБТІ від 05.07.2000 року, договором купівлі продажу квартири від 14.11.2000 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19216352 від 18.06.2008 року. Вказана квартира підключена до мережі централізованого опалення.
Сторони не заперечують, що послуги з централізованого опалення будинку АДРЕСА_2 надає ПТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з яким ОСОБА_1 01.01.2015 року укладено договір № 1-3636 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 
За умовами пункту 1.1. цього договору теплопостачальна організація зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Згідно з пунктом 4.1. договору споживач має право, зокрема, у разі зниження якості наданих послуг з вини теплопостачальної організації, на проведення перерахунку розміру плати за умови зниження температури в житловому приміщенні.
ОСОБА_1 зверталася до ПТМ «Ковельтепло» із запитами про надання інформації в порядку захисту прав споживача щодо регулювання загального потоку теплоносія в багатоквартирних будинках з допомогою запірної арматури та за яким принципом (алгоритмом) здійснюється регулювання загального потоку теплоносія в будинку АДРЕСА_2 з допомогою засувок. 
Згідно з відповіддю ПТМ «Ковельтепло» № 65 від 21.01.2021 року на вищевказаний запит, регулювання теплоносія на житлові будинки проводиться відповідно до затвердженого на підприємстві температурного графіка подачі теплоносія, який залежить від температури зовнішнього повітря. Регулювання проводиться запірною арматурою, яка знаходиться в будинкових вводах теплових пунктів відповідно до затвердженого графіку. 
Як вбачається з відповіді ПТМ «Ковельтепло» № 163 від 10.02.2021 року на запит позивача щодо надання детального розрахунку діючого тарифу на централізоване опалення та собівартості виробництва одиниці теплової енергії, повноваження щодо встановлення тарифів для ПТМ «Ковельтепло» належить органу місцевого самоврядування та вказані тарифи були затверджені рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 19.09.2017 року № 318. З грудня 2018 року до населення застосовуються кориговані тарифи на послугу з централізованого опалення, затверджені рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 15.11.2018 року № 389, а саме 1868, 34 грн/Гкал та 101,36 грн./м3 з ПДВ. 
В матеріалах справи містяться додатки до рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради № 389 від 15.11.2018 року, в яких визначена структура тарифу на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання ПТМ «Ковельтепло», а також структура тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ПТМ «Ковельтепло».
Згідно з відповіддю ПТМ «Ковельтепло» № 332 від 11.03.2021 року на повторний запит на інформацію ОСОБА_1 тарифи ПТМ «Ковельтепло» розраховуються в цілому по підприємству, а не по кожній котельні.
Частиною першою статті 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).
Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, Правилами користування тепловою енергією, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до статті 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
У частині другій-третій статті 21 Закону № 1875-IV визначено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.
Відповідно до загальних положень вищезазначених Правил, температурний графік теплової мережі - розрахункові значення температури теплоносія, які залежать від кліматичних умов (стосовно розрахункової зовнішньої температури повітря для системи опалення), після джерела теплопостачання на вході в теплову мережу споживачів теплової енергії і після його повернення від споживачів.
Пунктом 36 вказаних Правил визначено обов`язок теплопостачальної організації забезпечити безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв).
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (з подальшими змінами ) (далі - Правила), централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем будинку) заходів для утеплення місць загального користування будинку (пункт 6 Правил № 630).
Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (пункт 20 Правил № 630).
У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирному будинку засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. м (куб. м) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим (пункт 21 Правил).
Механізм розрахунку плати за послугу з централізованого опалення, який визначено пунктами 40-45 Правил № 630, передбачає врахування фактичної температури зовнішнього повітря та фактичної кількості діб надання послуги з централізованого опалення у відповідному місяці, що є розрахунковим.
Оскільки позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ПТМ «Ковельтепло» здійснює регулювання (сповільнення) потоку теплоносія через внутрішньобудинкову мережу централізованого опалення будинку, в якому вона проживає, а матеріалами справи підтверджено, що регулювання температури теплоносія проводилося працівниками підприємства з урахуванням температурного графіка теплової мережі, який залежить від кліматичних умов, її вимоги про визнання незаконним регулювання (сповільнення) потоку теплоносія, заборону відповідачу здійснювати вказані дії та зобов`язання ПТМ «Ковельтепло» забезпечувати протягом опалювальних сезонів визначений технічною документацією потік теплоносія через мережу централізованого опалення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні вимог зв`язку з їх недоведеністю.
Частинами першою та другою статті 32 Закону № 1875-IV передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Частиною першою статті 7 даного Закону визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.
Отже, оскільки повноваження щодо встановлення та затвердження тарифів на послугу з централізованого теплопостачання для ПТМ «Ковельтепло» належить органу місцевого самоврядування та Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а не безпосередньо відповідачу, вимоги ОСОБА_1 у цій частині судом обгрунтовано визнано безпідставними.
Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачем надаються неякісні послуги з централізованого опалення, температура приладів опалення, і як наслідок температура повітря у квартирі, занижена у період опалювального сезону, що пов`язано з незаконним регулюванням потоку теплоносія, слід зазначити наступне.
Відповідно до п.39 Правил користування тепловою енергією у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості виконавець проводить перерахунок вартості послуги в установленому законодавством порядку та сплачує споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законом або договором.
Пунктом 42 Правил визначено, що споживач має право складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання послуги, зміною її споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновлювальних робіт.
Згідно із п.п.54, 55 даних Правил у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги.
Оформлення претензій споживачів здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.
Оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених статтею 28 Закону. 
За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145.
Разом з тим, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які би вказували на те, що температура повітря у належній їй квартирі упродовж спірного періоду була нижче нормативної температури повітря в житлових приміщеннях внаслідок протиправних дій теплопостачальної організації, спрямованих на порушення її прав як споживача отриманих послуг з теплопостачання.
Вказану обставину щодо незафіксування і неоформлення нею належним чином фактів порушення температурного режиму в її помешканні визнала в суді апеляційної інстанції і сама позивач ОСОБА_1 .
Отже, ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами порушення своїх прав та інтересів з боку відповідача щодо неякісного надання послуг з опалення жилого приміщення, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість та безпідставність її позовних вимог.
Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права при відмові у виклику свідків – відхиляються апеляційним судом, оскільки заявлені позивачкою позовні вимоги мають підтверджуватися не поясненнями свідків, а письмовими доказами, наприклад складеними за участі позивачки та представника відповідача відповідного акта із зазначенням температури у приміщенні квартири на момент складання, що є підтвердженням факту надання/ненадання послуг належної/неналежної якості.
Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права при відмові у призначенні експертизи також відхиляються апеляційним судом, оскільки судом першої інстанції обґрунтовано ухвалою суду відсутністю підстав для призначення такої експертизи. Крім того, питання в експертизі стосуються майбутніх подій («чи матиме місце…»), а не встановлення фактів, які, на думку позивачки, мали місце.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а містять суб`єктивне тлумачення позивачем норм законодавства, і не впливають на правильність судового рішення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд 
                               П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2022 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді