КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/16867/23                                                                  Головуючий у І інстанції Вишняк М.В.
Провадження № 33/824/1986/2023                                             Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
01 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києвавід 15 березня 2023 року про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
УСТАНОВИВ:
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження в справі відносно  ОСОБА_1  про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Піддано  ОСОБА_1  адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 536,00 грн.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києвавід 15 березня 2023 року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейськими, не прийнято до уваги пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.
Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що визнаючи винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не врахував відсутність жодних доказів винуватості останнього, оскільки шкоду нікому завдано не було.
Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що   ОСОБА_1  не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а вживав алкогольні напої вже після того, як припаркував автомобіль. 
В судовому засіданні   ОСОБА_1  підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
В судовому засіданні інший учасник ДТП - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києвавід 15 березня 2023 року залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції враховуючи пункт 13.1 Правил дорожнього руху, прийшов до висновку про причетність ОСОБА_1 до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17 жовтня 2022 року за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, 59, однак керуючись ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрив.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції керувався поясненнями самого ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та працівника поліції - ОСОБА_4 , протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 367865 та серії ААД № 367864 від 17 жовтня 2022 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 жовтня 2022 року, чеком прилад «Drager Alcotest 68200», прилад №ARНК-0552 за результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння від 17 жовтня 2022 року якого - 2.23 %, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17 жовтня 2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 жовтня 2022 року, відеозаписом, який здійснений на нагрудну відеокамеру (відеореєстратор) №473266. 
З даним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно, всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.
Так, відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Разом з тим, статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Враховуючи те, що факт адміністративного правопорушення мав місце 17 жовтня 2022 року, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про закриття провадження в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, визначений у ч. 2 ст. 38 КУпАП, що вираховується з дня вчинення правопорушення, закінчився.
Доводи  ОСОБА_1 про те, що він під час скоєння ДТП нікому не завдав шкоди не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 367864 від 17 жовтня 2022 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 жовтня 2022 року де вказано, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «MAZDA», д.н.з. НОМЕР_2 .
Інший учасник ДТП - ОСОБА_2 , який є власником автомобіль марки «MAZDA», д.н.з. НОМЕР_2 підтвердив факт завдання шкоди його транспортному засобу.
Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , під час оформлення адміністративних матеріалів при спілкуванні з поліцейськими своєї вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не заперечував, зазначаючи, що він не тікав з місця ДТП.
Наявним відеозаписом, також підтверджується факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту 2.9А Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 дотримано не було.
Винуватість ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, а саме:  
-  протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 367865 від 17 жовтня 2022 року, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень;
-  чеком прилад «Drager Alcotest 68200», прилад № ARНК-0552 з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння від 17 жовтня 2022 року, результат якого - 2.23 %, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень; 
-  актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17 жовтня 2022 року;
-  направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 жовтня 2022 року; 
-  технічним записом відеозапису, здійснений на нагрудну відеокамеру (відеореєстратор) № 473266, на якому зафіксовані обставини проведеного огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння;
-  письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , в яких вказано, що останній був в стані алкогольного сп`яніння, протаранив автомобіль. 
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).
Вимогами частини другої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2, 3 статті 266 КУпАП, пункти 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452).
Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.
Пунктом першим Розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Згідно доданого до протоколу про адміністративне правопорушення чеку приладу «Drager Alcotest 68200», прилад № ARНК-0552 вбачається, що результат тесту на стан алкогольного сп`яніння від 17 жовтня 2022 року - 2.23%.
З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування автомобілем, вказує, що він вживав алкоголь та не висловлює заперечень щодо показників приладу «Drager Alcotest 68200», прилад № ARНК-0552.
Крім того, на пропозицію поліцейського проїхати в медичний заклад для проходження повторного тесту для встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.
Підстави вважати вищевказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.
В рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1   реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Вина  ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи.  
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновки судді місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства.
Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при розгляді даної справи в суді першої інстанції, які б стали підставою для скасування оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не встановлено.
Доказів порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП судом апеляційної інстанції під час перегляду постанови Солом`янського районного суду м. Києвавід 15 березня 2023 року не виявлено.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки встановлених судом обставин даної справи, а твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд розцінює як намагання уникнути від відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києвавід 15 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

 
Суддя
Київського апеляційного суду                                Д.О.Таргоній