Дата документу  Справа № 332/998/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 332/998/22                                           Головуючий в 1 інст. Ретинська Ю.І.
Провадження №33/807/138/23                                         Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Никоненка О.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжявід 4 листопада 2022 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу лікарем 4 МКЛ, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя суду першої інстанції встановив, що 04.05.2022 р. о 13 годині 20 хвилин, у м. Запоріжжя по вул. Лізи Чайкіної біля будинку 59, водій ОСОБА_1 керувала ТЗ MAZDA cx3, днз НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовилася, від керування відсторонена шляхом евакуації ТЗ. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що судом першої інстанції не повно, не всебічно та не об`єктивно проаналізовані доводи захисту та притягуючи її до адміністративної відповідальності суд послався на недопустимі докази.
Так, зазначає, що працівниками поліції не долучено її пояснення на окремому аркуші, яке вона надавала в рамках адміністративного матеріалу за ст. 130 КУпАП, натомість долучено копію пояснення з адміністративного матеріалу за ст. 124 КУпАП.
Вказує, що всупереч Інструкції відеозапис складається з чотирьох уривків, із яких вбачається, що працівником поліції їй не роз`яснений порядок огляду із застосуванням спеціального технічного засобу, а оскільки вона знаходилась у шоковому стані після ДТП, тому невірно сприйняла інформацію та відмовилась від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що матеріали адміністративної справи містять акт огляду, де зафіксовано, що огляд за допомогою аналізатора не проводився, однак на її думку, останній взагалі не повинен складатися, оскільки акт існує для того, щоб зафіксувати, чи перебуває особа в стані алкогольного сп`яніння, чи не перебуває, тому вважає, що протокол складений неправомірно.
Також вказує, що працівниками поліції порушено процедуру направлення водія на огляд у медичну установу, оскільки спочатку було запропоновано відповідно проходження, а тільки після нього виписане направлення, що на її думку є грубим порушенням Інструкції.
Крім того вказує. що після того як на місце ДТП приїхав її чоловік, вона заспокоїлась та виявила бажання пройти відповідний огляд, на що отримала відмову від працівників поліції. Вказаний факт виклала в поясненнях, які в подальшому працівники поліції не долучили до даних матеріалів справи.
Вважає, що працівниками поліції допущенні численні порушення норм законодавства та за таких обставин не доведено в її діях наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами.
Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Никоненка О.О., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги без участі його підзахисної, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП . 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Никоненка О.О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 067703 від 04.05.2022 р. підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.05.2022 р. з зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.05.2022 р. з відміткою про не проведення огляду (а.с.6);  диском з відеозаписом події.

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, про що було вказано у направленні на огляд та акті огляду.

На відео зафіксовані, зокрема обставини спілкування водія ОСОБА_1 із працівниками патрульної поліції, під час якої ОСОБА_1 повідомила про вживання нею 200 грамів спиртного, в`їзд автомобіля у стовб. Працівники поліції повідомили про виявленні ознаки сп`яніння, перелічили їх та висунули пропозицію пройти медичний огляд на місці чи у медзакладі.

У відеоматеріалі зафіксовано як ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, що повністю відповідає даним акту, де також відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810 з наявністю особистого підпису останньої у відповідній графі. 

За змістом доводів вбачається, що ОСОБА_1 , не оспорюючи факту керування в зазначений у протоколі час, зазначила, що спочатку відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, а в подальшому надала згоду, яка поліцейськими була проігнорована.

Однак, враховуючи досліджені докази, вважаю, що згода через деякий час на огляд не заслуговує на увагу, оскільки після виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 поліцейські запропонували їй пройти огляд на місці або у медичному закладі, на що вона категорично відмовилася. Подальше висловлення згоди не зафіксовано на відео, яке фіксує також і складання протоколу про адміністративне правопорушення, його зачитування, що вказує на тривалість позиції водія щодо небажання проходити відповідний огляд, а навіть і припущення щодо висловлення цієї згоди вказує на мінливість позиції, що також може розцінюватися як фактична відмова. 

Між тим, оглянуте відео демонструє чітку відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, що повністю відповідає і письмовим доказам у справі. З актом огляду ОСОБА_1 ознайомлена, жодних зауважень не надала.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а сукупність відображеної на відео інформації переконує у тому, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння.
За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.
Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відомостями відеоматеріалу зафіксовано факт виявлення працівником поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, відмова ОСОБА_1 від запропонованого проходження.
На переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП, а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.         
Твердження апелянта щодо фальсифікації поліцейськими доказу, а саме долучення до даного протоколу інших письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих нею в рамках адміністративного матеріалу за ст. 124 КУпАП стосовно подій дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд вважає непереконливими, ні чим об`єктивно не підтвердженими. 
Посилання в апеляційній скарзі на свідчення свідка ОСОБА_2 , як на доказ обґрунтованості доводів, апеляційна інстанція сприймає критично, оскільки вказаний свідок являється чоловіком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та є зацікавленим у даній справі. 
Крім того, за змістом апеляційної скарги піддано сумніву достовірність відеозапису події, який складається з чотирьох окремих файлів, що на думку ОСОБА_1 , свідчить про вибірковість надання доводів на підтвердження її провини.

Між тим відсутні докази на спростування відомостей, зображених у відеоматеріалі, якими, навпаки, чітко та послідовно зафіксовано виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція огляду на стан сп`яніння як на місці із застосуванням спецприладу, так і у медичному закладі, відмова ОСОБА_1 від такого огляду, роз`яснення наслідків відмови, тощо. 
Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини  ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2022 р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького М.С. Тютюник
апеляційного суду