ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
04 травня 2023 року 	м.Суми	

Справа №587/1102/22 
Номер провадження 22-ц/816/633/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
у присутності :
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Людмили Євгенівни, 
відповідача – ОСОБА_2 та його представника – адвоката Турченка Сергія Петровича, 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Турченком Сергієм Петровичем, 
на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 13 лютого 2023 року у складі судді Черних О.М., постановленої у м. Суми, 
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :
02 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить здійснити поділ майна подружжя, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на частину громадського будинку (будівля бару), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши у власності ОСОБА_2 іншу частину зазначеного громадського будинку та на частину земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою за кадастровим номером 5924756200:05:002:0433, залишивши у власності відповідача іншу частину цієї земельної ділянки, та припинити право спільної часткової власності на це майно.
Будучи незгодним з первісним позовом, 25 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить здійснити поділ майна подружжя наступним чином: 
виділити йому у власність: громадський будинок (будівля бару), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою за кадастровим номером 5924756200:05:002:0433; торговий павільйон з літнім майданчиком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; автомобіль ГАЗ 33023, 2003 року випуску; автомобіль ВАЗ 2121, 1992 року випуску; 
виділити у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3 ; автомобіль Chery Tiggo; автомобіль МАЗ 534203, 2005 року випуску з напівпричепом ALKA Н13Х, 1991 року виписку;
стягнути з ОСОБА_1 на його користь різницю вартості частини майна подружжя в сумі 895930 грн 70 коп. 
13 лютого 2023 року ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просить визнати за ОСОБА_2 право власності: 
на транспортні засоби – автомобіль ВАЗ 2121, 1992 року випуску, автомобіль ГАЗ 33023, 2003 року випуску, автомобіль ИЖ 27175, 2006 року випуску, МАЗ 534203, 2005 року випуску з напівпричепом ALKA Н13Х, 1991 року виписку, стягнувши з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію частини вартості зазначених транспортних засобів в сумі 361114 грн 94 коп.;
на квартиру АДРЕСА_2 , стягнувши з відповідача грошову компенсацію частини вартості вказаної квартири в сумі 365686 грн 00 коп. 
Крім того, 13 лютого 2023 року представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Солошенко Л.Є. до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити ОСОБА_2 відчужувати кв. АДРЕСА_4 , шляхом накладення арешту. 
Заява мотивована тим, що відповідач має змогу, на даний час, реалізувати спірну квартиру, так як 31 березня 2021 року ОСОБА_1 йому видано нотаріально посвідчену заяву, в якій вона надала йому згоду на продаж ним цієї квартири, а відізвати цю заяву вона не має можливості так як перебуває в стані вагітності. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, утруднить чи унеможливить виконання рішення суду, у разі задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 13 лютого 2023 року, з урахуванням виправлень внесених ухвалою цього ж суду від 20 лютого 2023 року, вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі №587/1102/22 за заявою представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Л.Є. про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом накладення арешту, до набрання рішення законної сили. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представником ОСОБА_2 – адвокатом Турченком С.П. подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
У доводах апеляційної скарги вказує на те, що питання про прийняття до розгляду заяви про збільшення вимог від 12 лютого 2023 року, судом не було вирішено. Позивачем у поданій заяві не обґрунтовано, що накладення арешту саме на цю квартиру може забезпечити виконання рішення суду про стягнення коштів. Також, заява не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, що на думку заявника апеляційної скарги, свідчить про її невідповідність, вимогам ст. 151 ЦПК України. 
Вказує на те, що судом не було з`ясовано чи відповідає вартість квартири, розміру заявлених позовних вимог, а також не наведено мотивів, якими керувався суд при постановленні оскарженої ухвали. 
Звертає увагу на те, що у зустрічній позовній заяві відповідач ОСОБА_2 просить залишити вказану квартиру у його власності, при чому ОСОБА_1 не заперечувала проти задоволення цієї вимоги. На даний час у цій спірній квартирі проживає саме відповідач із своєю родиною, намірів продавати її він не має. 
Вважає, що з матеріалів справи вбачається недобросовісна поведінка саме ОСОБА_1 , яка незважаючи на наявність між ними домовленостей щодо порядку поділу спільно нажитого майна, звернулася до суду з позовом, та з заявою про забезпечення позову, що у свою чергу, унеможливлює розпорядження відповідачем спірною квартирою. 
Позивачем відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта – адвоката Турченка С.П., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – адвоката Солошенко Л.Є., перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Постановляючи оскаржену ухвалу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами не вирішений, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробить неможливим виконання рішення суду. 
Відповідно до преамбули постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Відповідно до ч.ч. 1 та 2  ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п.1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
За змістом ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вказане свідчить, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Встановлено, що спір між сторонами виник в тому числі щодо квартири АДРЕСА_2 , що була придбана сторонами під час перебування в шлюбу, право власності на яку було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 . 
Тому, з метою запобігання негативних наслідків у вигляді можливого невиконання або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
Разом з тим, судом першої інстанції застосовано два види забезпечення позову, а саме: накладення арешту на спірну квартиру та заборона вчинення дій щодо відчуження цієї квартири.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на спірне майно є недоцільним. Заборона ОСОБА_2 , у володінні якого перебуває спірна квартира, вчиненні дій на її відчуження, є співмірним заходом забезпечення позову у відношенні із заявленими позовними вимогами та буде достатнім заходом забезпечення позову ОСОБА_1 . 
Усупереч доводів апеляційної скарги, заборона вчинення дії щодо відчуження спірного майна не призведе до істотного порушення прав ОСОБА_2 , адже він не позбавлений можливості користуватися цим майном. 
Щодо посилання заявника апеляційної скарги на не застосування судом першої інстанції зустрічного забезпечення позову слід зазначити наступне.
Зустрічне забезпечення по своїй суті є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів.
За приписами ч. 6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.
Відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та не вирішення судом питання зустрічного забезпечення не є підставою для скасування оскаржених судових рішень, оскільки не позбавляє відповідача права звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.
Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 21 грудня 2020 року у справі № 487/5726/19 та від 30 червня 2021 року у справі № 752/2342/19, від 23 грудня 2022 року у справі № 760/34352/21.
З огляду на вищевикладене, відповідно до положень п. 4 ст. 376 ЦПК України, ухвалу суду належить з змінити, виклавши перший абзац резолютивної частини цієї ухвали в наступній редакції : 
«Заяву ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом  Солошенко Л.Є.,  про забезпечення позову задовольнити частково.
Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_5 .» 
Питання розподілу судових витрат, понесених сторонами під час вирішення питання про забезпечення позову та апеляційного перегляду ухвали суду, буде вирішено судом першої інстанції за результатами розгляду справи. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником - адвокатом Турченком Сергієм Петровичем, задовольнити частково.
Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 13 лютого 2023 року змінити, виклавши перший абзац резолютивної частини цієї ухвали в наступній редакції : 
«Заяву ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом  Солошенко Людмилою Євгенівною,  про забезпечення позову задовольнити частково.
Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_5 .» 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складене 5 травня 2023 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   В. І. Криворотенко