УХВАЛА

10 травня 2023 року
м. Київ
справа №140/5142/22
адміністративне провадження №К/990/15058/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мороз Л.Л.,
суддів: Рибачука А.І.,  Бучик А.Ю., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №140/5142/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У 2022 році ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у якому просив:
-  визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
-  зобов`язати здійснити перерахунок та виплату позивачеві, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, у розмірі 11566 гривень.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 позов задоволено частково:
-  визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо нарахування та виплати позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж визначено частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - вісім мінімальних пенсій за віком;
-  зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати та виплатити позивачеві недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги;
-  у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задоволено:
-  скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 у справі №140/5142/22 та ухвалено постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, позивач оскаржив її у касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 05.04.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №140/5142/22 повернуто.
26.04.2023 до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №140/5142/22.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов такого висновку.
Згідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених КАС України.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам встановленим пунктом 4 частиною 2 статті 330 КАС України, оскільки скаржником у касаційній скарзі не зазначені підстави касаційного оскарження згідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, які є обов`язковою умовою для можливості відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без руху з установленням скаржникові строку для усунення її недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням про наявність випадків визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.
Згідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
З огляду на викладене, скаржникові необхідно зазначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Суд,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №140/5142/22 - залишити без руху.
Надати скаржникові строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
А.І. Рибачук 
 А.Ю. Бучик ,
Судді Верховного Суду