Номер провадження: 22-ц/813/5192/23 
Справа № 522/16584/19
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
24.04.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Назарової М.В., Карташова О.Ю., 
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач - Регіональна філія «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» 
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників 
справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) цивільну справу
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,
на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року, постановлену судом у складі судді Єршової Л.С. у м. Одеса,
за позовом ОСОБА_1 до Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці між нарахованою заробітною платою та фактично сплаченою та стягнення моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
У вересні 2019 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці між нарахованою заробітною платою та фактично сплаченою та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що з 21.09.2004 року працював в Регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді старшого стрільця стрілецької команди Одеса-Застава-1 з окладом 4630 грн. Наказом начальника загону воєнізованої охорони № 68-ос від 14.05.2018 року позивача переведено з вказаної посади на посаду стрільця 3 розряду з посадовим окладом 28.18 грн, на підставі заяви ОСОБА_1 . Зазначений наказ позивач вважає необґрунтованим та зазначає, що жодних заяв про переведення не писав, з зазначеним наказом не ознайомлювався та дізнався про нього випадково у 2019 році. Також наказом начальника загону воєнізованої охорони № НОР-03/16-1 від 22.05.2018 року «Про тимчасове відсторонення від виконання службових обов`язків» позивача відсторонено від виконання посадових обов`язків на час з`ясування обставин щодо кримінального провадження № 12018160470000615.
Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника загону воєнізованої охорони № 68-ос від 14.05.2018 року «Про переведення на іншу постійну роботу». Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого стрільця стрілецької команди Одеса-Застава-1 виробничого підрозділу Одеського загону воєнізованої охорони РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Визнати протиправним та скасувати наказ начальника загону воєнізованої охорони № НОР-03/16-1 від 22.05.2018 року «Про тимчасове відсторонення від виконання службових обов`язків». Стягнути з Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 53630 грн різниці між заробітною платою, яка повинна бути сплачена і фактично сплаченою, та моральну шкоду 79000 грн.
У серпні 2020 року представник відповідача звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі у якому просив суд зупинити провадження у справі № 522/16584/19 до винесення вироку Малиновським районним судом м. Одеси у кримінальній справі № 521/7344/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що працівниками відділу поліції на станції Одеса-Застава-1, за підозрою в таємному викраденні чужого майна в робочий час 20.02.2018 року затримано стрільця стрілецької команди станції Одеса-Застава-1 ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. За даним фактом Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120181604700006 від 20.02.2018 року внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення, зокрема ОСОБА_1 за ознаками передбаченими ч. 3. ст. 185 КК України.
У судовому засіданні, призначеному на 31.10.2022 року, представник відповідача, заявив клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду справи про кримінальне правопорушення відносно позивача, що підтверджується протоколом судового засідання.
Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 31.10.2022 року зупинив провадження у справі № 522/16584/19 до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 521/7344/18 у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги  ОСОБА_1 , посилається на те, що предметом розгляду цієї справи є незаконне переведення позивача на іншу посаду. Пунктом шостим частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що підставою для зупинення провадження є об`єктивна неможливість розгляду справи, однак, на думку скаржника, у цій справі наявні всі докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини які є предметом розгляду. Вказана ухвала про зупинення призводить до порушення прав позивача на справедливий суд та порушення строків розгляду справи. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.03.2023 року роз`яснювалося Регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.
Копія ухвали про відкриття провадження та копія апеляційної скарги надіслана Регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на електронну адресу та отримана 10.03.2023 року, що підтверджується довідками.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а скаргу без задоволення, посилаючись на те, що результат розгляду Малиновським районним судом м. Одеси обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР за № 120181604700006 від 20.02.2018 року відносно ОСОБА_1 суттєво вплине на розгляд цієї справи.
Представником позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана 07.03.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.03.2023 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що результат розгляду Малиновським районним судом м. Одеси обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12018160470000615 від 20.02.2018 року відносно зокрема ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суттєво вплине на розгляд цивільної справи № 522/16584/19.
Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2018 року наказом начальника загону воєнізованої охорони № 68-ос від 14.05.2018 року позивача переведено на посаду стрільця 3 розряду Одеса-Застава 1, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_1 , дата заповнення 02.09.2004 року.
ОСОБА_1  відсторонено від виконання посадових обов`язків на час з`ясування обставин по суті щодо кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 12018160470000615 від 20.05.2018 року ОСОБА_1  є особою обвинуваченою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується наказом начальника загону № НОР-03/16-1 від 22.05.2018 року «Про тимчасове відсторонення від виконання службових обов`язків».
Предметом спору у справі що розглядається, є  позовні вимоги про: визнання протиправним та скасування наказу начальника загону воєнізованої охорони № 68-ос від 14.05.2018 року «Про переведення на іншу постійну роботу»; поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого стрільця стрілецької команди Одеса-Застава-1 виробничого підрозділу Одеського загону воєнізованої охорони Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»; визнання протиправним та скасування наказу начальника загону воєнізованої охорони № НОР-03/16-1 від 22.05.2018 року «Про тимчасове відсторонення від виконання службових обов`язків»; стягнення з Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 53630 грн різниці між заробітною платою, яка повинна бути сплачена та фактично сплаченою, в рахунок відшкодування моральної шкоди 79000 грн.
Як на підставу позову позивач посилається на те, що без його відома та згоди, на підставі наказу начальника воєнізованої охорони № 68-ос від 14.05.2018 року його переведено з посади старшого стрільця на іншу нижче оплачувану роботу, а саме посаду стрільця 3 розряду. Із заявою про переведення він до відповідача не звертався.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
12 серпня 2020 року АТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» подало до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі до винесення вироку Малиновським районним судом м. Одеси у кримінальній справі № 521/7344/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в обґрунтування зазначивши, що працівниками відділу поліції на станції Одеса-Застава 1, за підозрою в таємному викраденні чужого майна в робочий час 20.02.2018 року затримано стрільця стрілецької команди станції Одеса-Застава 1 ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (крадіжка зерна пшениці з вагону № 95455424 по ст. Одеса-Заставна 1). За даним фактом Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120181604700006 від 20.02.2018 року внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_1 за ознаками передбаченими ч. 3. ст. 185 КК України.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі, відмовлено.
Суд вважав, що прийняття вироку по кримінальній справі № 521/7344/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не впливає на розгляд цивільної справи за позовом   ОСОБА_1 до Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці між заробітною платою, яка мала б бути сплачена, та фактично сплаченою та моральної шкоди.
У судовому засіданні, призначеному на 31.10.2022 року, представником відповідача, заявлено клопотання про зупинення провадження до розгляду справи про кримінальне правопорушення відносно позивача, що підтверджується протоколом судового засідання.
Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 31.10.2022 року провадження у справі № 522/16584/19 зупинив до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 521/7344/18 у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Згідно пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України  «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України 2004 року (стаття 251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року зроблено висновок, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
З урахуванням вимог закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду потрібно у кожному конкретному випадку з`ясовувати, яким чином справа, яка розглядається, пов`язана зі справою, що є на розгляді іншого суду, та чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Отже, нагальна потреба в зупиненні провадження у справі виникає у разі, якщо неможливо постановити рішення у певній справі до ухвалення судового рішення в іншій. Тобто між справами, що одночасно розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Водночас, варто враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Проте, суд першої інстанції у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не навів відповідних мотивів неможливості розгляду справи судом, не вказав обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність кримінальній справі № 521/7344/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи обставини, якими позивач  ОСОБА_1 обґрунтував свої позовні вимоги.
Зазначені вище обставини свідчать про те, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не проаналізував та не встановив чи пов`язані між собою взагалі справа яка розглядається та кримінальна справа № 521/7344/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 , як не обґрунтував, так і не навів мотивів існування об`єктивної неможливості розгляду даної справи та її вирішення на підставі доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до вирішення іншої справи, оскільки підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зупинивши провадження у справі суд першої інстанції також порушив право сторін на розумні строки розгляду справи.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Відповідно до ч. 2 ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2019 рокувідкрито провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці між нарахованою заробітною платою та фактично сплаченою та відшкодування моральної шкодиі судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 листопада 2019 року.
В подальшому справа неодноразово призначалась до розгляду у судовому засіданні, розгляд справи зупинявся у зв`язку з призначенням ухвалою суду від 09 листопада 2020 року, ухвалою суду від 17 травня 2021 року, ухвалою суду від 16 грудня 2021 року судово-почеркознавчої експертизи, отже розгляд справи, враховуючи час зупинення провадження у справі, триває більше двох років, та всупереч зазначеним нормам права загальна тривалість провадження по вказаній справі в суді першої інстанції значно перевищила встановлені законодавством строки розгляду. 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись п 6 ч. 1 ст. 251, ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374,  п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України,  апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити. 
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року,  скасувати справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 квітня 2023 року.

Головуючий                                                                                     В.А. Коновалова
Судді М.В. Назарова 

О.Ю. Карташов