П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/7588/23	

                                                                                                                                    Головуючий першої інстанції Радчук А.А.
                                                                                                           Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м.Одеса
                                                                                                            Повний текст судового рішення складений 13.04.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вілд-Транс» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Вілд-Транс» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, - 

В С Т А Н О В И В:

10.04.2023р. Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Вілд-Транс» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків застосованого рішенням Головного управління ДПС в Одеській області від 07.04.2023р., прийнятого з підстав не допущення податкової до проведення фактичної перевірки підприємства.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023р. заяву задоволено, оскільки Головне управління ДПС в Одеській області своєчасно звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.283 КАС України про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, накладеного рішенням від 07.04.2023р.  
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви щодо підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.
Апелянт посилається на недотримання заявником строку звернення до суду в порядку ст.283 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління ДПС в Одеській  області від 05.04.2023р. №2240 призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «Вілд-Транс» з 05.04.2023р.  тривалістю 10 робочих днів.
07.04.2023р. ТОВ «Вілд-Транс» було відмовлено у допуску посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до перевірки у зв`язку з безпідставністю та незаконністю наказу про проведення перевірки, за результатами чого був складений акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки №1259/15-32-09-01.
07.04.2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Вілд-Транс».
10.04.2023р. позивач звернувся до суду з даною заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Вілд-Транс».
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ГУ ДПС в Одеській області дійшов висновку, що така заява надійшла до суду в межах строку встановленого п.94.10 ст.94 ПК України, який не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні, а тому не є пропущеним. 
Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості заяви виходячи з наступного.
Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків прийняте 07 квітня 2023 року з урахуванням та на підставі п. п.  94.2.3  п.  94.2, п.  94.5 ст. 94 ПК України. Правовою та процесуальною обумовленою підставою для звернення до суду, позивач обрав для себе положення п.  94.10 ст. 94 ПК України  та  ст. 283 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.
За змістом ч.3 ст.2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом визначено ст.94 ПК України, а саме: на суд покладено обов`язок перевірити обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Відтак, для здійснення судового контролю за рішенням податкового органу, яке зачіпає права та інтереси платника податків, податковий орган зобов`язаний звернутись до суду.
Пунктом 94.1 ст.94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.
Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.
Згідно з пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.
Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.
Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні (п.94.10 ст.94 ПК України).
В силу п.2 р.IV Наказу Міністерства фінансів України від 14 липня 2017 року №632 «Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 серпня 2017 року за №948/30816, обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.
У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.
Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регламентовано статтею 283 КАС України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Частиною 2 ст.283 КАС України визначено, що заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
При цьому відповідно до ч.1 ст.270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу (ч.6 ст.120 КАС України - якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день).
Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами (ч.2 ст.270 КАС України).
В силу ч.5 ст.270 КАС України днем подання позовної заяви є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.
Судом встановлено, що у даному випадку обставиною, яка мала б зумовити звернення позивача до суду, є відмова ТОВ «Вілд-Транс» від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, що підтверджується відповідним актом №1259/15-32-09-01 від 07.04.2023р.
За таких обставин, граничним строком подання заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до ч.2 ст.283 КАС України, є 08.04.2023р. включно.
Однак, із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків Головне управління ДПС в Одеській області звернулося лише 10.04.2023 о 11:33 год., тобто з пропуском строку, встановленого ч.2 ст.283 КАС України.
У контексті наведеного, суд вважає за необхідне зауважити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Таким чином, враховуючи пропуск заявником присічного строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку, наявні підстави для залишення заяви ГУ ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків без розгляду.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку щодо наявності передбачених ч.5 ст.270, ч.2 ст.283    КАС України підстав для залишення без розгляду заяви ГУ ДПС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Вілд-Транс» застосованого рішенням.
Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього кодексу.
Зокрема, у відповідності до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Водночас, ч.4 ст.123 КАС України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що заява підлягає залишенню без розгляду з підстав пропущення строку звернення до суду.
На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права, тому в порядку ст.319 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява підлягає залишенню без розгляду в порядку п.8 ч.1 ст.240 КАС України.
Відповідно до ч. 1  ст. 139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 1  ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Керуючись ст.ст.139, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вілд-Транс» задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року скасувати.
Залишити без розгляду заяву Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Вілд-Транс» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.
          Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вілд-Транс» судовий збір в розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість)грн.
          Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Яковлєв О.В.