ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 р. 	Справа № 480/1868/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2022, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 30.11.22  по справі № 480/1868/22
за позовом      Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат"  
до     Головного управління ДПС у Сумській області              
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Приватне акціонерне товариство "Конотопський хлібокомбінат" звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2021 №289 про опис майна у податкову заставу.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем, відповідно до статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України, на підставі рішення від 28.09.2021 №289, здійснено опис майна, що перебуває у власності позивача (господарському виданні або оперативному управлінні).
На переконання позивача, зазначене рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки ніякого податкового боргу, а саме узгодженого податкового зобов`язання не існує. В зв`язку з цим, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 11.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №480/1868/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Головне управління ДПС у Сумській області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву просили закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки податкова вимога від 27.09.2021 №0023633-1302-1820 та оскаржуване рішення є відкликаними.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 року закрито провадження у справі №480/1868/22 за позовом Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 200,00 грн.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач Приватне акціонерне товариство "Конотопський хлібокомбінат", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 року про закриття провадження у справі, та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повне відновлення прав та законних інтересів нашої сторони.
Представник позивача вважає, що всі ці висновки є помилковими, оскільки жодні підстави для відкликання податкової вимоги згідно підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України були відсутні, оскільки податковий борг позивач не погашав.
Апелянт наголошує, що самого боргу взагалі не існувало, а існувало лише неузгоджене податкове зобов`язання у зв`язку з процедурою адміністративного, а потім і судового оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, що підтверджується відкритим провадженням в Сумському окружному адміністративному суді по справі №480/12135/21.
Більш того, відповідач не приймав і не надсилав позивачу жодного рішення про відкликання прийнятих ним податкової вимоги та оспорюваного рішення від 28.09.21 №289 про опис майна у податкову заставу.
На переконання представника позивача, у суду першої інстанції не було жодних правових підстав для закриття провадження у справі згідно пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України, а оспорюване рішення відповідача від 28.09.21 №289 про опис майна у податкову заставу має бути скасовано тільки в судовому порядку із прийняттям рішення про задоволення позову.
Крім того, представник позивача вважає, що судом першої інстанції безпідставно зменшено розмір судових витрат на правничу допомогу, які були заявлені до стягнення з відповідача. 
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала відповідно до положень ст.320 КАС України скасуванню, з наступних підстав.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення, допущені відповідачем, були усунуті шляхом відкликання податкової вимоги ГУ ДПС у Сумській області від 27.09.2021 №0023633-1302-1820 та оскаржуваного рішення про опис майна в податкову заставу від 28.09.2021 №289, що свідчить про повне відновлення законних прав та інтересів позивача.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.
Згідно пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Отже, у розумінні п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновленні навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.
Тобто для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.
Колегія суддів зазначає, що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, якому властиві такі ознаки:
- має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;
- пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом;
- є визначеним – благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним, у позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;
- є персоналізованим (суб`єктивним) – тобто належить конкретній особі (позивачу);
- суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.
Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже, й матеріально-правової заінтересованості), є:
- незаконність інтересу – його суперечність Конституції, законам України, принципам права;
- не правовий характер вимог – вимоги не породжують правових наслідків для позивача;
- встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу (наприклад, заборона оскаржувати рішення дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя особою, яка подала скаргу на суддю);
- коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності);
- позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб – держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.
Оскільки йдеться про обмеження доступу до судочинства, очевидність відсутності у позивача законного інтересу повинна бути поза межами обґрунтованого сумніву. Якщо такий сумнів є, він повинен тлумачитися на користь позивача. При цьому, позивач повинен довести, що він є потерпілим від порушення з боку суб`єкта владних повноважень, зокрема має місце безпосередній негативний суттєвий вплив порушення на позивача або обґрунтована ймовірність негативного впливу на позивача у майбутньому.
З`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення.
Означених висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 522/3665/17.
Колегія суддів зазначає, що право на доступ до правосуддя, а також на захист прав та інтересів в суді є основоположними конституційними правами особи та регламентовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статтею 6.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Беллет проти Франції» («Bellet v. France») Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
При цьому, колегією суддів враховується, що позивач заперечує проти закриття провадження у справі, обґрунтовуючи свою позицію, зокрема, тим, що відповідач не приймав та не надсилав жодного рішення про відкликання прийнятих ним податкової вимоги та оспорюваного рішення від 28.09.2021 року №289 про опис майна у податкову заставу.
Так, відповідно до п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:
- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;
- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;
- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;
- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Вказаним нормам кореспондуються положення п. 1 розділу VI Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Hаказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, згідно якого податкова вимога вважається відкликаною:
- у день, протягом якого відбулося самостійне погашення суми податкового боргу платником податків або органом стягнення у повному обсязі;
- з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування податкової вимоги;
- з дня надходження до платника податків податкової вимоги, яка містить зменшену контролюючим органом або за рішенням суду, що набрало законної сили, суму податкового боргу, визначену в раніше направленій податковій вимозі;
- у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.
Натомість, колегія суддів зазначає, що встановлюючи факт відкликання податкової вимоги ГУ ДПС у Сумській області від 27.09.2021 №0023633-1302-1820 та оскаржуваного рішення про опис майна в податкову заставу від 28.09.2021 №289 суд першої інстанції прийшов до висновку про відновлення порушеного права позивача, та посилався лише на інформацію надану відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Отже, колегія суддів вказує, що судом першої інстанції не встановлено факт прийняття рішення про скасування податкової вимоги у відповідності до вимог податкового законодавства, натомість зроблено висновок про відкликання податкової вимоги лише з доказів, які в силу ч. 2 ст. 74 КАС України не можуть в даному випадку вважатися допустимими, з огляду на пряму норму законодавства, яка визначає порядок відкликання податкових вимог.
Викладене, на переконання судової колегії, свідчить про те, що судом першої інстанції достеменно не були перевірені та достовірно не встановлені обставини відкликання податкової вимоги від 27.09.2021 №0023633-1302-1820 та оскаржуваного рішення про опис майна у заставу.
При цьому, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не наведено жодних мотивів та обґрунтувань повного відновлення законних прав та інтересів позивача без визнання протиправною та скасування оскаржуваного рішення про опис майна у заставу.
Наведене, на переконання колегії суддів, свідчить про передчасність висновків суду першої інстанції про те, що у межах спірних правовідносин відбулося виправлення оскаржуваних порушень суб`єктом владних повноважень, що, у свою чергу, є перешкодою для закриття провадження у справі за п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За наведених обставин, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції і направляє справу до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" - задовольнити.
Ухвалу  Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі № 480/1868/22 - скасувати.
Адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Конотопський хлібокомбінат" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва