У х в а л а 
12 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 359/4432/19-ц
 
провадження № 61-2874 ск 23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Сетам» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 
2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого 
є акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_2 , третя особа - державне підприємство «Сетам», про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області 
від 01 червня 2022 року позов  ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано недійсними електронні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна - земельної ділянки, загальною площею 0,2344 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер 3220884001:01:004:0010, що знаходиться за адресою: село Іванків Бориспільського району Київської області, що відбулися 11 січня 2019 року 
(лот № 321466, протокол проведення електронних торгів № 318733 від 11 січня 2019 року), у процесі примусового виконання виконавчого напису № 11041, виданого 23 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А.
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2022 року залишено без змін. 
04 травня 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
державним підприємством «Сетам»подано касаційну скаргу (передано
05 травня 2023 року), у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 .
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
1. Касаційна скарга державного підприємства «Сетам»надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень. 
У касаційній скарзі заявником порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважним причин, оскільки повний текст постанови суду апеляційної інстанції не отримано підприємством. Проте уже звертався до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на зазначені судові рішення. Проте ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 27 квітня 2023 року (провадження № 61-2874ск23) їхня касаційна скарга визнавалась неподаною та була повернута заявникові. Також просили врахувати запровадження на території України воєнного стану та навантаження на працівників юридичного відділу товариства через значну кількість судових справ. 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Вищезазначені доводи державного підприємства «Сетам» щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, так як заявник знав, що 02 лютого 2023 року приймалась постанова суду апеляційної інстанції, подали касаційну скаргу, проте її було повернуто у зв`язку із невиконанням вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги. Невиконання вимог ЦПК України не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження. Такі доводи заяви по суті може свідчити про штучне збільшення строку для оскарження. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року 
у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) викладено такі правові висновки: «введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».
Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду 
в такому його елементі як правова визначеність.
Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Таким чином заявникові необхідно подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для його поновлення та відповідних доказів.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Згідно з актом управління забезпечення автоматизованого документообігу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 травня 
2023 року касаційна скарга надійшла до суду без доказів про сплату судового збору, про що зазначено у додатку до касаційної скарги.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними), яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми, таким чином (768 грн 40 коп.*200% = 
1 536 грн 80 коп.).
Отже, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 536 грн 80 коп.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази сплати судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Визнати наведені державним підприємством «Сетам» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року неповажними.
Касаційну скаргу державного підприємства «Сетам» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 
2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року залишити без руху.
Надати державному підприємству «Сетам» для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                     Б. І. Гулько