Справа № 344/4543/23 
Провадження № 22-ц/4808/580/23 
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                        Пнівчук О.В.
               суддів:                        Бойчука І.В., Томин О.О.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2023 року, у складі судді Шамотайла О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,
в с т а н о в и в:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду  з позовом у якому просив: визначити, що частка померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 становила 1/3 (одну третю) її частку; визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/3 (одну третю) частку двокімнатної квартири загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №2892 від 14 грудня 2022 року.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2022 року справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.  Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріально та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи.
Зазначає, що згідно з правилами виключної підсудності встановленими ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. 
Посилається на те, що предметом його позову є квартира, яка розташована по АДРЕСА_3 . Відтак справа підсудна Приморському районному суду м. Маріуполя Донецької області. 
Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 №1/0/9-22, враховуючи неможливість деякими судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Приморського районного суду м. Маріуполя на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог територіальної підсудності передав справу на розгляд до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
Просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для розгляду до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за встановленою підсудністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо  передачі справи на розгляд іншого суду.
       З огляду на категорію справи, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав. 
Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду частково не відповідає.
Передаючи справу на розгляд до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області. 
Колегія суддів частково не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.
За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч.1,2 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про визначення частки та визнання права власності на 1/3 (одну третю) частку двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відтак спір виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України Приморського району міста Маріуполь, Донецької області.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Приморського районного суду м. Маріуполя на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Позов у цій справі про визначення та визнання права власності на частку квартири має пред`являтися за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна за правилами виключної підсудності.
Зазначеного суд першої інстанції не врахував і помилково передав справу за підсудністю до  Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, а не Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.
У зв`язку з наведеним, ухвала суду, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині передачі справи за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, а не Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 березня 2023 року змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції: цивільну справу №344/4543/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2   про визначення частки померлого у справі спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, передати за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (вул. Коробова, 6 м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000). 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                        О.В. Пнівчук
Судді:                                                                І.В. Бойчук
                                                               О.О. Томин