П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/7044/19	

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Кравченка К.В.,
                                – Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року, яке набрало законної сили 25 лютого 2020 року, позовну заяву   ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії за період з травня 2018 року по серпень 2019 року у сумі 44939,51 грн. Зобов`язано  Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з травня 2018 року по серпень 2019 року у розмірі 44 939,51 грн. (сорок чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 51 копійка).
02 березня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по даній справі про  зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з травня 2018 року по серпень 2019 року у розмірі 44 939,51 грн. (сорок чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 51 копійка).
05 січня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду  звернувся представник позивача із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19. В обґрунтування вказаної заяви було зазначено, що виплата пенсії здійснена в повному обсязі не була, зокрема за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.08.2019 року заборгованість у розмірі 41737,63 грн. була нарахована, проте не виплачена, що зумовлює необхідність встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року було встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року було повторно встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року було встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким зокрема відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року було встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року було встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року було встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року було встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року прийнято окрему ухвалу, якою визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неналежного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року в адміністративній справі №420/7044/19 в частині не виплати позивачу заборгованості з виплати пенсії за період з травня 2018 року по серпень 2019 року у розмірі 44162,51 грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в тримісячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі № 420/7044/19. 
Вказані ухвали суду першої інстанції  від 16 березня 2023 року отримані позивачем у той же день, тобто строк подання звіту відповідача спливає 16 червня 2023 року.
11 квітня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про накладення штрафу на суб`єкта владних повноважень в порядку ст. 382 КАС України, яка обґрунтована тим, що незважаючи на численні ухвали суду, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року у справі №420/7044/19 не виконано, а тому керуючись ст. 382 КАС України, заявник вважає за необхідне накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень в порядку ст. 382 КАС України відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Хомич Іван Олександрович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановленою всупереч положенням чинного законодавства, тому просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській штрафу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що  суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання представника про накладення штрафу за невиконання рішення суду, у зв`язку з тим, що на момент звернення до суду із такою заявою, у відповідача ще не сплинув строк надання звіту про виконання рішення суду, проте невиконання попередніх семи ухвал, чомусь не стало підставою для суду першої інстанції, аби накласти штраф на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Апелянт вказує, що пенсійний орган ухиляється від виконання рішення суду, уже понад 3 роки, а суд першої інстанції ухиляється від застосування такого заходу процесуального примусу, як накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень. Апелянт вважає, що при триваючому невиконанні рішення суду боржником має застосовуватися накладення штрафу на керівника органу державної влади, оскільки суд першої інстанції надав достатньо часу боржнику для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року.
Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення заяви представника про накладення штрафу за невиконання рішення суду, у зв`язку з тим, що на момент звернення до суду із такою заявою, у відповідача ще не сплинув строк на виконання ухвали в порядку ст. 382 КАС України та окремої ухвали суду та надання звіту про виконання рішення суду.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ст. 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19 є обов`язковим до виконання на всій території України.
Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Статтею 382 КАС України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положеннями частини 4 статті 382 КАС України встановлено, що питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту або визнання підстав для його невиконання неповажними – встановленням нового строку для подання звіту та/або накладенням штрафу.
Колегія суддів зазначає, що питання наявності/відсутності підстав для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень вирішується за заявою позивача або за ініціативою суду виключно за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень.
Згідно висновків Верховного Суду, сформульованих у межах справи №361/2109/17, за своєю правовою природою накладення судом штрафу за не виконання рішення суду є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 КАС України, з метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, зокрема, в частині накладеного судом обов`язку щодо подання звіту про виконання рішення суду, що обумовлено обов`язковістю виконання судового рішення як важливої складової права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14 та 370 КАС України.
Колегія суддів акцентує увагу, що якщо під час судового розгляду питання про накладення штрафу буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, то саме лише невиконання судового рішення не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу. Тобто, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк або не вчинення дій, спрямованих на виконання рішення. 
Тобто, у випадку, якщо суб`єктом владних повноважень подано звіт, рішення суду в повному обсязі не виконане, проте суб`єкт владних повноважень вчинив всі залежні від нього дії для виконання судового рішення, суд повинен встановити новий строк для подання звіту. 
При цьому, під час розгляду звіту про виконання рішення суду, суд зобов`язаний надавати правову оцінку кожному доводу суб`єкта владних повноважень стосовно підстав невиконання судового рішення, та у разі відсутності доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій суб`єкта владних повноважень, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати свій обов`язок стосовно виконання судового рішення в найкоротші строки, застосовувати відповідний штраф.
Така процедура, на переконання колегії суддів, застосується кожний раз після встановлення нового строку на подання звіту про виконання судового рішення.
Водночас, як вірно вказав суд першої інстанції, якщо на момент на момент звернення до суду із заявою про застосування штрафу до суб`єкта владних повноважень, у відповідача ще не сплинув строк на виконання ухвали в порядку ст. 382 КАС України та окремої ухвали суду та надання звіту про виконання рішення суду, підстави для накладення відповідного штрафу відсутні з огляду на передчасність.
Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31 жовтня 2018 року у справі № 704/1547/17 та від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту.
При цьому, апеляційний суд наголошує, що встановлюючи Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року по справі №420/7044/19 відповідними ухвалами, суд першої інстанції у кожному випадку аналізував надані до суду звіти, а також досліджував актуальні докази вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, за результатами чого не вбачав підстав для застосування штрафу до керівника відповідача. У разі незгоди із цими висновками суду першої інстанції щодо встановлення нових строків надання звіту, позивач мав право на оскарження кожної ухвали суду першої інстанції в частині незастосування штрафу, чим скористався, зокрема, оскаржуючи ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-  

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     К.В. Кравченко

Суддя:                                                                                     Л.Є. Зуєва