ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3137/23 Справа № 207/2487/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юрченко І.М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року                                
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П., 

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро  апеляційну скаргу представника Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року  у цивільній справіза позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» про зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом до суду, в обґрунтування зазначила, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 липня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А. Право власності на придбану квартиру було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом.
З моменту набуття права власності на квартиру вона стала споживачем послуг КП КМР «Центральні тепломережі».
Відповідно до Довідки №001195302 від 30.08.2022р. про заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, на особовому рахунку № НОМЕР_1 власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 рахується заборгованість в розмірі 29447,6 грн. – за опалення.
Враховуючи той факт, що вона набула право власності на зазначену квартиру лише 26 липня 2022 року, то фактично користуватися послугами, що були надані до 26 липня 2022 року не могла. Тому звернулась з листом до КП КМР «Центральні тепломережі» від 01.09.2022 року про виключення заборгованості попередніх власників квартири, про те станом на дату подання цієї заяви відповідач відповідь не надав.
Просила зобов`язати Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі»  виключити із суми заборгованості  ОСОБА_1 за послуги за опалення належної їй квартири за адресою:  АДРЕСА_1 , заборгованість попередніх власників, що виникла до 26 липня 2022 року. 
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» виключити із суми заборгованості ОСОБА_1 за послуги за опалення належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість попередніх власників, що виникла до 26 липня 2022 року. Стягнуто з Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.
В апеляційній скарзі представник Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що позивач з таким позовом звернулася передчасно, не зазначила які її права та ким порушуються. Фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред`явленні позову про їх стягнення, а такий позов не заявлявся.
Позивач не скористалася своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 29447,60грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги,суд першої інстанції виходив із того, що вимога ОСОБА_1 про зобов`язання Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» виключити з обліку по її особовому рахунку заборгованість попередніх власників квартири за період до 26 липня 2022 року є обґрунтованою та відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення такої вимоги відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем. 
Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.
    Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії НСА 471790 від 26.07.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А..
Відповідно Довідки №001195302 від 30.08.2022 року про заборгованість за надані житлово-комунальні послуги КП КМР «Центральні тепломережі», на особовому рахунку № НОМЕР_1 власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 рахується заборгованість в розмірі 29447,60 грн. – за опалення.
Позивачка 01.09.2022 року звернулась до КП КМР «Центральні тепломережі» з заявою про виключення заборгованості попередніх власників квартири, про те відповідач відповідь не надав.   
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.
Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.
Проте, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна.
Подібні за змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 , від 15 жовтня 2020 року у справі № 522/19127/18.
При цьому у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 зроблено висновок про те, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно врахував позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 та від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 про те, що договір купівлі-продажу квартири від 26.07.2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 стала власником квартири АДРЕСА_2 , не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).  
Позивач не вчиняла правочинів щодо прийняття боргу з оплати послуг за теплопостачання попередніх власників вказаної квартири. На неї не може бути покладено обов`язок зі сплати заборгованості за послуги теплопостачання, надані відповідачем попереднім власникам, що нараховані до 26 липня 2022 року, тобто до укладення нею договору купівлі-продажу квартири.
Аналогічна правова позиція вкладена в постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що звернення з таким позовом відповідає принципу ефективного судового захисту. 
Доводи про  належний спосіб судового захисту у спірних правовідносинах судом першої інстанції правильно не прийняті до уваги та в повній мірі обґрунтовані з урахуванням положень частини першої статті 15 ЦК України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної  у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19.
За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , обгрунтовано вважаючи, що її права відповідачем порушено, що підтверджується тим, що відповідачем її позов не визнається,відповідач активно заперечує проти задоволення позову про виключення чужої заборгованості саме з особового рахунку позивача, а згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України (завдання та основні засади цивільного судочинства) захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.
 Доводи апеляційної скарги  не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.
Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову,що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 29447,60грн., що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 375, 382,384  ЦПК України, апеляційний суд,-
  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» залишити без задоволення.
Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: