ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року	Львів	Справа № 596/1524/22 пров. № А/857/3295/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 за участю секретаря судового засідання 	Носа С. П. Максим Х.Б.	
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові   апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року  у справі № 596/1524/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Національної поліції в Тернопільській області       про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 

місце ухвалення судового рішення  	м.Тернопіль	
Розгляд справи здійснено за правилами	позовного провадження в окремих категоріях судових справ	
суддя у І інстанції	Лисюк І.О.	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена 	
ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до  Головного управління Національної поліції в Тернопільській області       про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 643993 від 02.12.2022 року, про притягнення  позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122, ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн..
Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року  у справі № 596/1524/22 обумовлений позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю/ яким позов задовольнити  повністю. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що 02.12.2022 близько 18 год. 10 хв. по вул. Князя Василька в м. Теребовля, Чортківського району, Тернопільської області, позивач керуючи транспортним засобом марки «SKODA Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, після чого здійснив зупинку транспортного засобу ближче десяти метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. 15.9.и ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.
Враховуючи вище зазначене порушення інспектором СРПП Відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Піговичем Петром Ярославовичем було винесено на позивача постанову серії БАД № 643993 за ч.1 ст.122, ч.2 ст.122 КУпАП, згідно з якою та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Зазначає, що вказані обставини підтверджено матеріалами  відеофіксації з реєстратора службового автомобіля працівників поліції, з якого  видно обставини проїзду  транспортним засобом марки «SKODA Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 перехрестя на заборонений сигнал світлофора.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі  КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України.
Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду. 
Позивач повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги шляхом надіслання повідомлень на його електронну пошту та на номер телефону, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. 
В судове засідання учасники справи не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляли. 

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
      Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що  матеріалами відеофіксації не підтверджуються обставини щодо скоєння правопорушення позивачем. 

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою інспектора СРПП відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Піговича Петра Ярославовича серія БАД № 643993 від 02.12.2022 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.121 КУпАП за те, що 02.12.2022 року о 18:10 год. в м. Теребовля по вул. Князя Василька він проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. «ґ» ПДР України, а також за те, що здійснив зупинку транспортного засобу ближче десяти метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9. «и» ПДР України.
До матеріалів справи долучено матеріали відеофіксації зазначені в оскаржуваній постанові.  

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Згідно частин першої  третьої  статті 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до   статті 41 Закону України «Про дорожній рух»  регулюються  Правилами дорожнього руху  (далі -ПДР), затвердженими  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону України «Про дорожній рух»).
Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано  розділом IV КУпАП.
Відповідно до  ст. 280 КУпАП  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до  ст. 222 КУпАП  органи Національної поліції розглядають справи про  адміністративні правопорушення які стосуються  правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя і п`ята статті 122.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
За приписами частини 1  статті 8 Закону України «Про Національну поліцію»  (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України.
Згідно п. 8  ч.1  ст. 23 Закону № 580-VIII  поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених  законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно із частиною другою  статті 258 КУпАП  протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою  статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.
Частиною 2  ст. 283 КУпАП  визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.
Частиною 3  ст. 283 КУпАП  встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.
Згідно з ч. 2  ст. 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно з  статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог  закону  при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоячих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими  законом  способами.
Відповідно до  статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом  порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні  статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до частини першої  статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Адміністративним правопорушенням на підставі частини 1 ст. 122 КпАП  України є  Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Адміністративним правопорушенням за ч. 2 ст. 122 КпАП України є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Досліджуючи доводи  апеляційної скарги, які стосуються порушення позивачем    п. 15.9 (и) ПДР України, то колегія суддів зазначає  вказаним пунктом ПДР установлено, що забороняється  зупинка ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Дослідивши долучені відповідачем матеріали відеофіксації вчинення правопорушення, колегією установлено, що  вказані матеріали не містять доказів зупинки транспортного засобу під керуванням позивача  на відстані ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. За даними відеофіксації замір відстані, який  підтверджував  факт зупинки автомобіля на відстані менш ніж за 10 метрів від виїзду з прилеглих територій  працівниками не проводився. Акт замірів не складався.
З наданих відповідачем  матеріалів відоефіксації  взагалі неможливо впевнитися у розмірі відстані від місця стоянки автомобіля відносно вказаного виїзду з прилеглої території, а саме на якій відстані від виїзду з прилеглої території стояв зазначений автомобіль на час складання оспорюваної постанови.
З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу  не доведення належними та допустимими доказами винуватості позивача  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Що ж стосується доводів  апеляційної скарги з приводу порушення позивачем п.п. «ґ» п.8.7.3 ПДР України, то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п.п. «ґ» п.8.7.3 ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Пунктом 8.10 ПДР України встановлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
За приписами п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.
Дослідивши наданий  відповідачем оптичний диск із відеозаписом події правопорушень з відеореєстратора автомобіля поліції колегією суддів установлено, що  зафіксовані у відеофайлі обставини  відбувались в темну пору доби, дорожнє покриття було мокрим,  а відстань з якої здійснювалась відеофіксація  проїзду транспортним засобом марки «SKODA Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 регульованого перехрестя не надає можливості з`ясувати, обставини з приводу того на якому відрізку шляху  по відношенню до перехрестя перебував вказаний транспортний засіб під час включення жовтого сигналу світлофора. Позивач у доводах апеляційної скарги категорично заперечує обставини щодо порушення правил дорожнього руху з покликанням на положення п. 16.8 ПДР України, відповідно до якого водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  відповідачем не доведено обставин  порушення  позивачем п. 8.7.3 ґ ПДР України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у  цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що позивачем не понесено витрат  по сплаті судового збору у  суді апеляційної інстанції, а відтак підстави для їх розподілу відсутні.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення.
Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року  у справі № 596/1524/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.   

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос  	
Повне судове рішення складено 20 квітня 2023 року