ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2023 р. 	Справа № 520/12477/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 06.02.23 року у справі № 520/12477/22
за позовом              ОСОБА_1  
до             Департаменту патрульної поліції України                     
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
20.12.2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 19.10.2022 № 570 «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині застосування до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 28.10.2022 № 1363 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;
- поновити з 29.10.2022 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;
- звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з 29 жовтня 2022 року; 
- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції суми заробітної плати в межах одного місяця;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати на професійну правову допомогу в розмірі 12000 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 р. у справі № 520/12477/22 клопотання представника позивача - Тарасенка Миколи Івановича про поновлення строку звернення до суду залишено без задоволення. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши поважні підстави для поновлення строку та докази поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом.
11.01.2023 року представником позивача було надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій зазначено, що відповідачем було ознайомлено позивача лише з оскаржуваним наказом Департаменту патрульної поліції від 28.10.2022 № 1363 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. Іншими матеріали службового розслідування було отримано представником позивача 05.12.2022 року, на другий адвокатський запит звернений до відповідача.
Також в обґрунтування клопотання зазначено, що в період часу від дати ознайомлення із наказом про звільнення і до часу спливу строку на подання позовної заяви, позивач та його представник не мали жодних доказів на підтвердження доводів позовної заяви, а відтак і не могли виконати процесуальний обов`язок, визначений ст. 161 КАС України. Таким чином, представник позивача зазначає, що позивач звернувся межах строку звернення до суду з дати отримання повного пакету документів стосовно службового розслідування, а саме з 05.12.2022 року.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 520/12477/22 в задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу. 
На зазначену ухвалу суду позивачем подано апеляційну скаргу. Свою незгоду з ухвалою суду мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції є протиправною та підлягає скасуванню. Просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 520/12477/22 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху представником позивача було надано повторно заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій було зазначені всі причини пропуску місячного строку звернення до суду, які були обґрунтовані воєнним станом, відсутністю електроенергії, роботою в умовах постійних воєнних тривог, а також тим, що для подання позовної заяви, виконуючи свій процесуальний обов`язок, позивач за допомогою адвоката збирав матеріали службового розслідування як докази обґрунтування своїх майбутніх позовних вимог та з метою розуміння причин і підстав свого звільнення, оскільки наказ № 1363 о/с від 28.10.2022 року «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 був лише єдиним документом, із яким його було ознайомлено зі всієї кількості матеріалів службового розслідування. Таким чином, позивач вважає, що строк звернення до суду необхідно відраховувати з 05.12.2022 року, а саме з дати отримання повного пакету документів стосовно службового розслідування. Тому вважає, що саме в межах встановленого строку він звернувся до суду з цим позовом.       
На підставі положень ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Приймаючи оскаржувану ухвалу та повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, після залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених ч. 2 ст. 123 КАС України.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідності до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За правилами статей 123 та 169 КАС України суд зобов`язаний перевірити дотримання позивачем строків звернення до суду, які передбачені статтею 122 КАС України.
Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з позовом і розраховувати на одержання судового захисту.
За загальним правилом обчислення строків звернення до суду здійснюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.
Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 813/3756/17 досліджував питання строків звернення до адміністративного суду. Так, суд зазначив, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.
 Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на те, що спірним питанням, поставленим в апеляційній скарзі, є наявність підстав для поновлення пропущеного позивачем строку звернення із цим позовом до суду, слід звернути увагу на таке.
Предметом позову в даній справі є скасування наказів Департаменту патрульної поліції від 19.10.2022 № 570 «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині застосування до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 28.10.2022 № 1363 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
 Отже, у категорії справ, до якої належить ця справа, законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
 Таким чином строк звернення до суду з цим позовом становить один місяць, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.
У контексті наведеного слід зазначити, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року у справі № 17-рп/2011 визначив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
В аспекті наведеного Верховний Суд також зазначав, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Строки ж звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.
При цьому підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).
Враховуючи викладене, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.
Тобто, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
 Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
 Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2021 року у справі № 823/2363/18, досліджуючи питання поважності причин строку звернення до суду, дійшов висновку, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Разом з цим, Верховний Суд у зазначеній постанові звернув увагу, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.
У контексті наведеного, слід зазначити, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Тобто, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Позивач стверджував, що про порушення своїх прав він дізнався лише 05.12.2022 шляхом отримання на адвокатський запит повного пакету документів стосовно службового розслідування.
Суд зауважує, що частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів зазначає, що позивач саме з 28.10.2022 року знав про факт свого звільнення зі служби в поліції, що не заперечується позивачем по справі.
Судом встановлено, що 30.08.2022 року позивачем було укладено Договір про надання правової допомоги з адвокатом Бабаскіним К.С, після чого представником позивача було направлено на адресу відповідача адвокатські запити, задля надання правової допомоги Тарасенко М.І.
Документи матеріалів службового розслідування відповідачем були надіслані представнику позивача 19.11.2022 року на адвокатський запит від 02.11.2022 року із вих. № 526аз/41/14/02-2022 та отримані представником позивача 05.12.2022 року.
Таким чином колегія суддів вважає, що про порушення своїх прав позивач знав ще з 28.10.2022 року, однак лише з 05.12.2022 року почав вчиняти дії, спрямовані на захист порушених прав та до суду звернувся лише 20.12.2022 року, тобто після спливу майже двох місяців після винесення відповідачем оскаржуваних наказів.
Позивачем не доведено об`єктивної неможливості звернення до відповідача для отримання інформації щодо статусу трудових відносин між позивачем та відповідачем, з метою запобігання пропуску встановленого законом строку для оскарження акту, дій, або бездіяльності, що могли порушувати його права.
Колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, невикористання цього права є його власною пасивною поведінкою.
При цьому, отримання позивачем 05.12.2022 року матеріалів службового розслідування у відповідь на звернення адвоката не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. 
За таких обставин суд апеляційної  інстанції погоджується із висновками суду першої інстанцій про те, що позивач пропустив строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних причин.
Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду наведеним у постанові від 11.11.2021 року у справі № 260/611/21.
Таким чином, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що лише з 05.12.2022 року, після отримання представником позивача всіх матеріалів службового розслідування, почався перебіг строку звернення до суду, оскільки збирання доказової бази не є підставою для подовження строку звернення до суду в розумінні вимог чинного КАС України.
Не є переконливими аргументи позивача про неможливість подання позову вчасно через відсутність матеріалів службового розслідування з огляду на приписи п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, що передбачає можливість зазначення в позовній заяві доказів які не можуть бути подані разом з позовною заявою (за наявністю). 
Щодо посилань позивача на те, що про існування оскаржуваного наказу від 19.10.2022 № 570 він дізнався лише 05.12.2022, тобто після отримання відповіді на адвокатський запит, колегія суддів зазначає наступне.
Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19 січня 2021 року по справі № 440/4686/19,  від 16.10.2020 у справі №  640/18439/19, від 28 грудня 2022 року по справі № 560/5186/22 у відносинах публічної служби вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться у залежність від порядку отримання наказу про звільнення, а вирішується з огляду на факт, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права.  
Щодо посилань позивача  на неможливість своєчасного звернення до суду з позовом через введення в Україні режиму воєнного стану та опублікування 02.03.2022 Радою суддів України рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, а саме процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану, колегія суддів зазначає наступне.
Так,  Радою суддів України  02.03.2022 було надано рекомендації  щодо роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
При цьому, такі рекомендації не зобов`язують суд поновлювати строк звернення до суду з позовом без наявності поважних причин його пропуску.
Жодних інших обґрунтованих та змістовних пояснень щодо наявності об`єктивних причин, які завадили позивачу дізнатися про своє звільнення з органів поліції та звернутися до суду з даним позовом в межах строку, встановленого КАС України,  позивачем не надано. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
За приписами п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання причин пропуску строку звернення до суду з позовом неповажними.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .
Отже, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви у відповідності до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 520/12477/22 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 312, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 по справі № 520/12477/22 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський