Справа № 308/1700/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       11 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого: Джуги С.Д.,
суддів: Куштана Б.П., Мацунича М.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року у складі судді Бенци К.К., про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-
в с т а н о в и в :
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визнано неподаною та повернуто заявнику.
Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 , в інтересах яких діє ОСОБА_2 , подала на неї апеляційну скаргу, в якій просять суд апеляційної інстанції скасувати дану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Зокрема, в апеляційній скарзі вказується на те, що у суду першої інстанції не було правових підстав для повернення заяви.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про повернення заяви заявнику (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, де заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 лютого 2023 року вказану заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що в порушення вимог п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 318 ЦПК України та п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України до заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заявником не надана відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації смерті чоловіка заявника.
Для усунення вищевказаних недоліків заявнику було надано строк  до 17 год. 00 хв., 03 лютого 2023 року.
На виконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху 03.02.2023 року представником заявника подано до суду заяву, відповідно до якої зазначено, що Касаційний суд у складі Верховного суду листом від 22.04.2021 року № 985/0/208-21 надав роз`яснення, що для встановлення фактів народження та смерті вимога місцевих судів про необхідність отримання громадянами письмової відмови в органах державної реєстрації актів цивільного стану не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Відтак вважає, що не потрібно звертатись до РАЦСу для отримання відмови у проведенні реєстрації народження чи смерті.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику, оскільки в установлений в ухвалі строк недоліки заяви не усунуті.
Роз`яснено заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. 
Повертаючи заяву заявнику суддя суду першої інстанції виходив з того, що лист-роз`яснення, на який посилається заявник має рекомендаційний характер та надавався до внесення змін до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VІІ від 15.04.2014 в редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022 (далі - Закон № 1207-VІІ від 15.04.2014), згідно яких державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
З даним висновком судді суду першої інстанції не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції  від 01.01.2023) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Частиною 1 ст.315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.
У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.
Для встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану такого факту необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності з ч.ч.3,4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Згідно п.ґ ч.1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
В силу ч.1 ст.18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Так, заявник ОСОБА_1 звернулася із заявою, в якій просить: встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який помер на тимчасово окупованій території у місті Маріуполь Жовтневого району Донецької області. У поданій заяві заявник зазначає, що отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразком чинного законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть у позасудовому порядку не є можливим, оскільки органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження на окупованій території.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (далі - Перелік) на виконання постанови КМУ від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
Відповідно до п.2 Розділу ІІ зазначеного Переліку окупованою територією вважається увесь Маріупольський район Донецької області.
Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі ВС № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року зазначено, що вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів смерті чи народження на тимчасово окупованій території України не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.
Також, відповідно до постанови Верховного Суду від 23.11.2022 року у справі №759/7001/22 (провадження № 61-9254св22) відмова у відкритті провадження про встановлення факту народження, смерті на тимчасово окупованій території України з підстав попереднього не звернення до органу реєстрації актів цивільного стану, неотримання відмови у проведенні державної реєстрації народження та необхідності подальшого оскарження такої відмови у порядку адміністративного судочинства не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, оскільки встановлення такого факту саме судом безпосередньо передбачено у ст.317 ЦПК України, яка не вимагає від заявників вчинення інших дій перед зверненням до суду з відповідною заявою, тобто надає можливість відразу звернутися до будь-якого суду цивільної юрисдикції. 
Висновок про можливість розгляду судами заяв про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України без попереднього звернення до органу реєстрації актів цивільного стану та отримання відмови цього органу узгоджується також з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 вересня 2022 по справі № 759/5313/21 (провадження № 61-20540св21).
Згідно зі ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. 
Отже, правила ст.317 ЦПК України надають особі право звертатися до суду цивільної юрисдикції з метою встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.
При цьому слід зважати, що згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
З вищенаведеного вбачається, що згадані положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звернулися із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів.
Окрім того, колегія суддів погоджується з доводом апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково не було враховано лист Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року, яким була звернута увагу місцевих загальних та апеляційних судів на те, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із вимогами ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, відповідно до положень ст.379 ЦПК України ухвала суді Ужгородського міськрайонного суду від 07 лютого 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу суді Ужгородського міськрайонного суду від 07 лютого 2023 року - скасувати.
Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 11 травня 2023 року.
Головуючий :
Судді