ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року	Львів	Справа № 260/5561/22 пров. № А/857/4258/23	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області  про  визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Скраль Т.В.,
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Ужгород, 
дата складання повного тексту рішення – 30 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив: визнати протиправними дії по зниженню з 01 січня 2016 року відсоткового розміру його основної пенсії з 79% від суми грошового забезпечення до 70% від суми грошового забезпечення; зобов`язати здійснити перерахунок основного розміру його пенсії, виходячи з 79% від суми грошового забезпечення: з 01 січня 2016 року по 16 грудня 2020 року, - зазначеного у Довідці про розмір грошового забезпечення № 703001662 від 21 березня 2018 року, наданій Ліквідаційною комісією УМВС України в Закарпатській області, а з 17 грудня 2020 року, - у Довідці про розмір грошового забезпечення № 33/27-1385 від 17 грудня 2021 року, виданій ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» (під час виконання судового рішення у справі № 260/257/22 від 01 березня 2022 року) та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 02 грудня 2009 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-XII) у розмірі 79% сум грошового забезпечення.  Вказує, що після проведення відповідачем перерахунку його пенсії на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/257/22 розмір його пенсії  був зменшений до 70% від відповідних сум грошового забезпечення,. Не погоджуючись із вказаним перерахунком, що призвів до зменшення основного її розміру у відсотковому співвідношенні від відповідних сум грошового забезпечення, він звернувся до відповідача із проханням переглянути своє рішення та провести такий перерахунок та виплату пенсії у розмірі 79% від вказаних сум грошового забезпечення, починаючи з 17 грудня 2020 року, проте, отримав відмову, яка мотивована тим, що перерахунок пенсії здійснено за чинною на момент здійснення перерахунку ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Із вказаного листа-відповіді також дізнався, що розмір його пенсії  був зменшений до 70% від відповідних сум грошового забезпеченняу ще у 2018 році при здійсненні перерахунку його пенсії з 01 січня 2016 року. Вважає, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, при перерахунку вже призначеної пенсії має застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року  адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зниження з 01 січня 2016 року відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 79% від суми грошового забезпечення до 70% від суми грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 79% від суми грошового забезпечення з 01 січня 2016 року та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а тому, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Відповідач при перерахунку пенсії позивача, відповідно до ст. 63 Закону № 2262-XII, неправильно застосував ст. 13 вказаного Закону, з огляду на що, його дії щодо перерахунку пенсії позивача із застосуванням максимального розміру пенсії 70% є протиправними, оскільки перерахунок пенсії позивача має бути здійснений із застосуванням розміру пенсії 79% відповідних сум грошового забезпечення. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що на виконання рішення суду від 01 березня 2022 року по справі № 260/257/22 Головним управлінням у добровільному порядку проведено перерахунок пенсії позивача виходячи із розміру 70% сум грошового забезпечення, на підставі наданої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» від 17 грудня 2021 року за № 33/27-1385 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 яка була направлена до Головного управління з метою здійснення з 01 грудня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії позивача. Вказує, що до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ вносились зміни Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-VI1 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», згідно  з якими максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Вважає, що у ситуації з перерахунком призначеної пенсії позивача слід керуватись положеннями чинного на день проведення перерахунку пенсії законодавства, а не положеннями закону, який втратив чинність. 
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-XII) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років з 02 грудня 2009 року, яка була обчислена під час призначення у розмірі 79% від грошового забезпечення.
10 квітня 2018 року на виконання вимог  постанови Кабінету Міністрів «“Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21 лютого 2018  року та на підставі довідки з 01 січня 2016 року відповідачем було здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.42).
01 березня 2022 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/257/22, яке набрало законної сили 31 березня 2022 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 17 грудня 2020 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 33/27-1385 від 17 грудня 2021 року, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області», у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і Порядку № 260, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
12 квітня 2022 року відповідачем, на виконання рішення суду у справі № 260/257/22, здійснено перерахунок пенсії з 17 грудня 2020 року на підставі довідки № 33/27-1385 від 17 грудня 2021 року, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» та з врахуванням 70 % відповідних сум грошового забезпечення (а.с.43).
22 листопада 2022 року представник позивача звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив здійснити з 17 грудня 2020 року перерахунок основного розміру пенсії у відповідності до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/257/22 від 01 березня 2022 року, виходячи з 79% від сум грошового забезпечення, а також надати роздруківку складових його пенсії (а.с. 12-13).
12 грудня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом № 4517-4714/Р-02/8-0700/22, повідомило позивача, що пенсію призначено з 02 грудня 2009 року у розмірі 79% відсотків відповідних сум грошового забезпечення (за 28 років вислуги). На виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21 лютого 2018 року Головним управлінням було здійснено перерахунок пенсії з грошового забезпечення за відповідною посадою визначеною у довідці наданій у 2018 році ліквідаційною комісією УМВС України в Закарпатській області для перерахунку пенсії. Перерахунок пенсії було здійснено з 01 січня 2016 року за чинною на цю дату редакцією Закону. Згідно зі статтею 13 Закону максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 березня 2022 року по справі № 260/257/22, Головне управління здійснило 17 грудня 2020 року перерахунок основного розміру пенсії гр. ОСОБА_1 на підставі довідки № 33/27-1385 від 17 грудня 2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області». Вказано, що оскільки рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/257/22 не містить зобов`язань для Головного управління щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки із розрахунку 79 % грошового забезпечення, то з 17 грудня 2020 року розмір суми складових грошового забезпечення обчислений у максимальному розмірі, визначеному статтею 13 Закону. Враховуючи вищенаведене, пенсія ОСОБА_1 обчислена у відповідності до норм чинного законодавства (а.с. 14-15).
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII  (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90  процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
08 липня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».
27 березня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166), який набрав чинності з 01 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі  Закон № 3668-VI) та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі  Закон № 1166-VII) внесено зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Водночас суд апеляційної інстанції зауважує, що порядок перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців урегульований не статтею 13 Закону № 2262-XII, а іншими нормами права, а саме: статтею 63 Закону № 2262-XII, Порядком № 45.
Згідно з частиною 3 статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Відповідно до положень частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абз. 2 п. 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988 (далі – Постанова № 988) затверджено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» встановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Відтак, приписами статті 63 Закону № 2262-XII, та постановами Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та від 21 лютого 2018 року № 103 не передбачено зміну розміру, з якого призначена пенсія, при її перерахунку.
Проаналізувавши вищенаведені норми права, колегія суддів вказує, що стаття 13 Закону № 2262 регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Внесені Законом № 3668 та Законом № 1166 зміни до статті 13 Закону № 2262 щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668 та Закону № 1166.
Крім того, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції враховує, що 16 жовтня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила рішення у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № 11-198заі19), в якому дійшла висновку, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.  Як слідує із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону 2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України № 2262-ХІІ перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за вислугу років з 02 грудня 2009 року, яка була обчислена під час призначення у розмірі 79% від грошового забезпечення.
10 квітня 2018 року на виконання вимог  постанови Кабінету Міністрів «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21 лютого 2018 року   та на підставі довідки з 01 січня 2016 року відповідачем було здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення.
12 квітня 2022 року відповідачем, на виконання рішення суду у справі № 260/257/22, здійснено перерахунок пенсії з 17 грудня 2020 року на підставі довідки № 33/27-1385 від 17 грудня 2021 року, виданої ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» та з врахуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Матеріалами справи підтверджено, що перерахунок пенсійного забезпечення позивачу з 01 січня 2016 року відповідачем здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року за № 103 та Постанови КМ № 988 у розмірі 70% від грошового забезпечення. Перерахунок пенсії відбувся 01 січня 2016 року.
Натомість, як зазначалось, вище, первинно пенсія позивачу встановлена та виплачувалась до моменту здійснення перерахунку у розмірі 79% грошового забезпечення.
Враховуючи викладене та висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 240/5401/18, оскільки позивачу була призначена пенсія у розмірі 79% грошового забезпечення, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 79% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2016 року є протиправними. 
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 виходячи з 79% від суми грошового забезпечення з 01 січня 2016 року та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення    Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року  у справі № 260/5561/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 23 травня 2023 року.