Справа № 307/2469/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       02 травня 2023 року м. Ужгород
       
       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – Джуги С.Д.
суддів – Кожух О.А., Куштана Б.П.
з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2022 року у складі судді Ємчука В.Е., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів" про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_2 (надалі відповідач 1), фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (надалі відповідач 2), третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 (надалі третя особа 1), третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Львів"(надалі третя особа 2) про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення матеріальної та моральної шкоди. 
Позов мотивує тим, що впродовж 30 та 31 січня третя особа 1 ( ОСОБА_4 ), який є батьком позивачки, на прохання доньки ОСОБА_1 трьома платежами сплатив на рахунок, наданий йому засобами телефонного зв`язку відповідачем 1( ОСОБА_2 ) 10000 грн (30.01.2020) 23688,34 (31.01.2020) 4070,35 грн (31.01.2020), а всього 37758,69 грн. за туристичні послуги, що мали бути надані за договором на туристичне обслуговування №МЗТ/21-ВМ від 29.01.2020. За цим договором та твердженням відповідача - 1 та запевненнями відповідача 2 (ФОП ОСОБА_3 ) родині позивача третьою особою - 2 (ТОВ "МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ" мав бути організований відпочинок у готелі Potidea Palas 4*+ Akti Portes, Nea Potidea, Chalkidiki, Greece (Греція) з 10.07.2020 по 17.07.2020. Натомість за усною інформацією відповідача та через карантинні заходи, запроваджені на території Грецької Республіки, вищевказаний тур мав бути перенесений на інші дати, а саме з 22.06.2021 по 29.06.2021 (сім ночей) в цьому ж самому готелі, проте ці послуги надані не були. Неодноразові усні перемовини позивача та третьої особи 1 з відповідачами щодо повернення сплачених коштів або заміни туру на інший виявились безрезультатними. На початку липня 2021 року позивачем було направлено претензії до відповідача 2 та третьої особи 2 з проханням надіслати на її адресу: матеріали листування останніх на сайті туроператора ТОВ "МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ ЛЬВІВ" та/або в особистому кабінеті, що пов`язані з Договором на туристичне обслуговування №МЗТ/21- ВМ від 29.01.2020; документи, що підтверджують факт перерахування сплачених нею коштів на рахунки учасників справи та рахунок готелю Potidea Palas 4*+ Akti Portes, Nea Potidea, Chalkidiki, Greece (Греція) або в якості альтернативи щодо виконання вимог цієї претензії, наведених пунктах 1,2 її прохальної частини - повернути кошти за ненаданий туристичний продукт. Проте вимоги вищезазначеної претензії залишені без відповіді та задоволення. Оскільки відповідач за рахунок коштів позивача набув грошові кошти в сумі 37758,69 гривні без жодних правових підстав, тому відповідно до ст. 1212 ЦК України вони підлягають поверненню позивачеві. Позивач обмежений у користуванні та розпорядженні фактично позиченими у її батька коштами з 01.02.2020, а тому з цієї дати необхідно рахувати строк порушеного зобов`язання, з цього часу кошти в сумі 37758,69 грн були отримані відповідачем 1 та з цього часу з нього має бути стягнуто суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Інфляційні збитки за цей період становлять 4319,52 грн, а сума відсотків за період з 01.02.2020 року по 14.07.2021 року складає 1641,96 грн. З урахуванням зазначених у позовній заяві розрахунків з відповідача 1 підлягає стягненню сума сплачених на рахунок останнього батьком позивача коштів у розмірі 37758,69 з урахуванням інфляції та 3% річних, а всього 37758,69 грн + 4319,52 грн + 1641,96 грн = 43720,17 грн. 
Також, згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), тому оскільки відповідач 2 не виконала своїх зобов`язань за договором №МЗТ/21- ВМ від 29.01.2020 - вимога позивача про стягнення з неї 3% річних за кожен день прострочення підлягає стягненню за період з 10.07.2020 по 14.07.2021, що становить 419113,80 грн. 
Позивачка заначає, що протиправними діями відповідачів 1 та 2 їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000 гривень (по 5000 з кожного відповідача). Моральна шкода полягає у завданих позивачці протягом триваючого часу душевного струсу та хвилюваннях, пов`язаних з необхідністю вирішення питання щодо повернення належних її батькові коштів, байдужістю відповідачів та відсутністю їх згоди на добровільне відшкодування завданих збитків. Також позивачка вважає, що відповідач своєю бездіяльністю з відшкодування завданих збитків, принижує її честь, гідність та ділову репутацію. 
За вказаних обставин, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 26 жовтня 2021 року, в якій доповнено прохальну частину позову позивач ОСОБА_1 просила: розірвати договір на туристичне обслуговування №МЗТ/21-KSD10070ВМ від 29.01.2020, укладений між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43720,17 грн., стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 419113,80 грн.; стягнути з ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану їй моральну шкоду в розмірі 5000 грн. з кожної.
Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2022 року у задоволенні заявленого позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовлено.
Додатковим рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимоги про розірвання договору на туристичне обслуговування № №МЗТ/21-KSD10070ВМ від 29 січня 2020 року, відмовлено.
В апеляційній ОСОБА_1 просить скасувати рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2022 року, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову, з урахуванням її заяви про збільшення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування поданого позову, не дав їм належну правову оцінку та безпідставно відмовив у задоволенні поданого позову. 
Додаткове рішення не оскаржено.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Учасники справи в судове засідання не з`явилася, про дату, час місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.
З такими висновками суду погоджується повністю колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права.
Встановлено, що 29 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ Україна" (ТОВ Музенідіс Тревел Львів"), яке діяло на підставі ліцензії на туроператорську діяльність, від імені та в інтересах " ОСОБА_5 " далі Туроператор, від імені та за дорученням якого на підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/14607 від 25.01.2019 уклала договір з однієї сторони ОСОБА_3 надалі "Турагент" та ОСОБА_1 у подальшому як Замовник було укладено Договір на туристичне обслуговування №МЗТ/21-KSD10070ВМ. За умовами цього договору Туроператор через Турагента зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг або окремих туристичних та інших, пов`язаних з ними послуг (надалі туристичний продукт), а Замовник зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити послуги. За цим Договором Замовник при посередництві Турагента доручає Туроператору представляти інтереси його та/або туристів при подачі документів до Консульської установи країни-подорожі (візового центру) та оплаті послуг для оформлення та отримання в`їзних віз для Замовника та/або туристів. 
Згідно з п. 10 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань за Договором у відповідності до умов Договору та законодавства України. У випадку ненадання чи неналежного надання Замовнику належно оплачених туристичних послуг, Туроператор зобов`язується відшкодувати вартість ненаданих чи неналежно наданих послуг, за винятком випадків, коли ненадання послуг відбулося з вини Замовника та/або Турагента або осіб, не пов`язаних з наданням послуг та в інших випадках, передбачених цим Договором.
Згідно з Додатком № 1 до Договору на туристичне обслуговування №МЗТ/21-KSD10070ВМ 29.01.2020 загальна вартість туру в країну Греція, готель Potidea Palas 4*+ Akti Portes, за системою "Все включено", початок туру 22.06.2021, закінчення туру 29.06.2021, становить 1695+15 євро (по курсу туроператора). Туристичний продукт надається ТОВ "Музенідіс Тревел Україна, від імені та за дорученням туроператора Музенідіс Тревел.
З квитанцій Приватбанку від 29.01.2020 вбачається, що Позивачка ОСОБА_1 особисто не оплачувала послуг за туристичне обслуговування, а громадянин ОСОБА_4 сплатив на карту ОСОБА_2 10000 гривень, 23668,34 гривні та 14070,35 гривні, тобто всього 47738,69 гривні.
Відповідач ОСОБА_2 того ж дня переказала кошти Туроператору "Музенідіс Тревел Україна, ООО Музенідіс Тревел Львів трьома платежами 14901 грн, 14933,4 грн, 14901, а також 2001 грн.
ТОВ "Музенідіс Тревел Львів" 29.01.2020 надало відповідачці ОСОБА_1 ваучер на бронювання готелю Potidea Palas 4*+ Akti Portes, Nea Potidea, Chalkidiki, Greece (Греція) в період з 22.06.2021 по 29.06.2021, 7 ночей.
У зв`язку з введенням на території України карантину, пов`язаного з пандемією COVID-19, цей тур не відбувся, але грецькою стороною було надано ваучер на майбутні поїздки протягом 18 місяців з дати отримання ваучеру, у зв`язку з чим ТОВ "Музенідіс Тревел Львів" здійснило перебронювання цього з туру на період з 10.07.2021 по 17.07.2021, що підтверджено ваучером, який міститься в матеріалах справи, що був доданий до пояснення третьої особи. Позивачка ОСОБА_1 погодилася на перенесення туру на інший термін.
Відповідно до ст. 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.
До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.
Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.
Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.
У ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно зі ст. 902 ЦК виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору. 
Згідно зі статтею 33 Закону України "Про туризм" суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.
Суб`єктам туристичної діяльності, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними законодавства в галузі туризму, збитки відшкодовуються відповідно до закону.
Отже, за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент та інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену договором (ст. 32 Закону про туризм). При цьому окремою нормою встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування відповідальність перед туристом несе туроператор (ст. 20 Закону про туризм). Причому норму сформульовано таким чином, що змінити її за допомогою договору не можна.
Закон України “Про туризм” визначає поняття Туроператора та Турагента.
Туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.
Туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про захист прав споживачів” послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).
Правовідносини у туристичній діяльності опосередковуються не лише договорами між споживачем та туристичним агентом, договорами про туристичне обслуговування між споживачем та туристичним оператором: права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також Законом України “Про туризм”. У разі укладення договору між туроператором та турагентом на реалізацію туристичного продукту (агентський договір) до такого договору застосовуються загальні положення про агентський договір, закріплені главою 31 Господарського кодексу України.
Між туроператором як особою, що створює туристичний продукт, та турагентом як особою, що такий продукт реалізує, можуть укладатися й інші договори - комісії, доручення тощо, однак характерною ознакою таких договорів є те, що туристичний агент діє від імені та/або в інтересах туроператора з питань продажу туристичного продукту.
Такими договорами можуть бути закріплені певні особливості відповідальності суб`єктів туристичної діяльності у разі неналежного виконання зобов`язань за агентським (чи іншим) договором.
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 ГК України, комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.
Однак такі договори не створюють собою прав та обов`язків для споживача, окрім випадку, якщо такий договір не був укладений туроператором і турагентом на користь третьої особи (споживача) відповідно до положень статті 636 ЦК України. Виконання такого договору на користь третьої особи може вимагати як особи, які уклали договір (турагент та туроператор), так і третя особа (турист), на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі N 643/6064/15-ц 
Згідно із ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.
Одночасно, відповідно до ч. 2 ст. 528 ЦК України навіть у випадку покладення виконання обов`язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов`язання залишається боржник, а не така особа.
Таке положення закону обумовлене тим, що встановлення обов`язків для третіх осіб, які не є учасниками зобов`язання, не відповідало б засадам справедливості, на яких мають ґрунтуватися зобов`язання.
Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Відповідно до ч. 12, 14 ст. 20 Закону України “Про туризм” саме туроператор, як сторона за договором несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.
З огляду на викладене, агентські та субагентські договори не створюють собою прав та обов`язків для споживача, який 1) не є стороною такого договору, 2) не є особою, на користь якої укладається такий договір.
До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у прийнятій 13 березня 2019 року постанові у справі № 750/9028/15-ц, в якій було зроблено наступний правовий висновок: «саме відповідач як туроператор несе відповідальність за невиконання умов договору про надання туристичних послуг у спірних правовідносинах. Правовідносини, які виникли між відповідачем та третіми особами, не можуть впливати на права позивача, який належно виконав умови договору. Спір між туроператором та турагентом може бути вирішений в іншому провадженні».
Отже, за змістом ч.ч. 1, 2, 8, 10, 11 ст. 20, ч. 2 ст. 30, ч.ч. 1, 2 ст. 32, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм», ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 526, 610, 611, 612, 623, ч. 5 ст. 653, ст. 906 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.
Таким чином у разі встановлення судом фактів видачі туроператором ваучера, який є формою письмового договору на туристичне обслуговування, зміни туроператором в односторонньому порядку істотних умов договору на туристичне обслуговування та невжиття ним необхідних заходів про попередження туриста щодо такої зміни, відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року.
Аналогічна правова позиція підтримана в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2019 року по справі № 758/8046/15-ц, провадження № 61-11793св18 (ЄДРСРУ № 81263973) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 750/3695/17-ц, провадження № 61-15781 св 18.
Судом першої інстанції правильно встановлено, ФОП ОСОБА_3 діяла на підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/17LVO.00699 від 10.11.2017, який був підписаний між сторонами ТОВ "Музенідіс Тревел Львів" з однієї сторони як Принципал, та ФОП ОСОБА_3 з іншої сторони як Турагент.
Відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор.
Послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договору, мав надавати саме туроператор - ТОВ «Музенідіс Тревел», а укладаючи договір про надання туристичних послуг ФОП ОСОБА_3 діяла на підставі, від імені, за дорученням та під контролем ТОВ «Музенідіс Тревел» (туроператор) згідно агентського договору.
Судом першої інстанції також правильно встановлено, що будь-які договірні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яких остання несла б майнову відповідальність з приводу надання та оформлення туристичних послуг для ОСОБА_1 відсутні, а кошти, які вона отримала на особистий рахунок за відпочинок в Греції від сім`ї позивачки вона одразу ж перерахувала ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», що не може підтверджувати безпідставності набуття коштів в сумі 43720,17 грн, які позивачка просить з неї стягнути, та неправомірності її дій, як одну із умов відшкодування моральної шкоди. 
Відповідно до ч.2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.
Суд першої інстанції, з врахуванням вищевказаних норм права та обставин справи дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 не є належними відповідачами у спірних правовідносинах, оскільки вони не можуть нести відповідальність за невиконання Договору про надання туристичних послуг, укладеного з позивачкою, в тому числі і відповідальність в частині заявленої моральної шкоди, оскільки саме ТОВ «Музенідіс Тревел» як Туроператор та сторона за договором, є належним відповідачем у справі. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. 
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі   № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
При цьому, суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року справі №461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18).
У заявленому позові позивач визначила "МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ Україна" (ТОВ Музенідіс Тревел Львів") як третю особу на стороні відповідача, що не відповідає його належному процесуальному статусі у спірних правовідносинах.
Клопотання про залучення до участі у справі "МУЗЕНІДІС ТРЕВЕЛ Україна" (ТОВ Музенідіс Тревел Львів") як відповідача (співвідповідача) позивач не заявила. Незалучення його до участі у справі в якості відповідача (співвідповідача) є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Суд не вправі встановлювати факти, робити висновки по суті спору за неналежного суб`єктного складу учасників та вирішувати питання про права і обов`язки осіб, не залучених до участі у справі у належному процесуальному статусі.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги є безпідставними і не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 08 травня 2023 року.
Головуючий: 
Судді: