ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2023 року 
м. Київ
справа № 263/8461/17
адміністративне провадження № К/9901/49683/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стародуба О.П.
суддів: Берназюка Я.О.,  Кравчука В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.11.2017 (суддя - Музика О.М.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 (головуючий суддя - Гайдар А.В., судді: Арабей Т.Г., Василенко Л.А.) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення,
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся  до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.03.2017 № 57.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИН СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Маріупольської міської ради від 30.12.2014 №6/43-5112 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 для встановлення металевого гаражу.
Згідно висновку головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради від 13.08.2015 №06-03-1/100-02 наміри позивача не суперечать плану зонування території міста за умови отримання спеціального зонального погодження.
У серпні 2015 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради із заявою про отримання спеціального зонального погодження.
У зв`язку з неприйняттям за його заявою жодного рішення, позивач звернувся до суду.
Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.02.2017 у справі №263/9093/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, Маріупольської міської ради, третя особа - Головне управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради, про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, яка виразилася у неприйняті рішення з питання про видачу спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 . 
Зобов`язано повноважний орган - Виконавчий комітет Маріупольської міської ради, упродовж двох місяців з часу набрання даним рішенням суду законної сили, прийняти рішення з питання про видачу спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 .  В іншій частині вимог відмовлено.
Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.03.2017 №57 відмовлено позивачу у видачі спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.11.2017, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018, позовні вимоги задоволено.
Визнано неправомірним та скасовано рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.03.2017 №57 про відмову у видачі спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 .
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку щодо неправомірності оскаржуваного рішення, оскільки за наявності позитивних висновків про можливість передачі ОСОБА_1 земельної ділянки для встановлення металевого гаражу по АДРЕСА_1 , Виконавчий комітет Маріупольської міської ради, відмовивши у видачі спеціального зонального погодження для встановлення металевого гаражу, формально послався на п. 3.2 Плану зонування території міста Маріуполя, не вказавши наявність для такого правових підстав, не зазначивши мотивів відмови, зокрема, чітких порушень, передбачених у пп. 3.2.2 цього Плану, або обмежень, передбачених розділом 6 цього Плану, з урахуванням зони змішаної багатоповерхової житлової забудови та необхідності, у зв`язку з цим, згоди співвласників багатоквартирних жилих будинків чи без такої.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги відповідач покликається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.
Зокрема покликається на те, що оскаржуване рішення про відмову позивачу у наданні спеціального зонального погодження було прийнято у зв`язку із необхідністю розробки нового положення про порядок надання земельних ділянок для встановлення тимчасових індивідуальних гаражів.
Просив рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову. 
У відзиві на касаційну скаргу позивач просив залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №3038-VI) план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.
План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.
План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.
Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог:
1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території;
2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності;
3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій;
4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон;
5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови;
6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями;
7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів.
Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території.
Перелік зазначених параметрів визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту.
Склад, зміст, порядок розроблення плану зонування території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Відповідно до статті 12 Закону України від 16.11.1992 № 2780-ХІІ «Про основи містобудування»  до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.
Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям.
До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб;  внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.
Під час розгляду справи судами встановлено, що відповідачем надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення металевого гаража і згідно висновку головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради до розробленого проекту наміри замовника не суперечать затвердженому плану зонування за умови отримання спеціального погодження.
Також, судами встановлено, що позивачем надано усі документи, необхідні для отримання спеціального зонального погодження для встановлення гаража і можливість надання такого погодження, за умови дотримання вимог ДБН та відсутності капітального будівництва, встановлено висновком головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради.
За таких обставин, суди обґрунтовано дійшли висновку про протиправність відмови у видачі позивачу погодження для встановлення металевого гаража та прийняли рішення про задоволення позовних вимог. 
Покликання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що відмова у видачі позивачу погодження для встановлення металевого гаража викликана необхідністю розробки нового положення про надання земельних ділянок для встановлення індивідуальних гаражів - є безпідставним, оскільки такі підстави для відмови не узгоджуються з попередніми діями відповідача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення гаража та висновки щодо його відповідності затвердженому плану зонування.
Прийняття відповідачем в подальшому нових нормативно-правових актів буде мати вплив на правовідносини, які виникнуть після його прийняття і не може бути підставою для відмови у реалізації позивачем своїх прав, які передбачені чинним, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавством.
Інших доказів, які б могли бути підставою для відмови у видачі позивачу погодження для встановлення металевого гаража, відповідачем не надано.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Виконавчого комітету Маріупольської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.11.2017 та постанову  Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 - без змін  
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена
Судді:
О.П. Стародуб
Я.О. Берназюк 
В.М. Кравчук