18.04.23
22-ц/812/405/23
Справа №489/115/22
Провадження № 22-ц/812/405/23
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
18 квітня 2023 року                                                 м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,
за участі відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу
Акціонерного товариства «Сенс Банк»
на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2023 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Кокорєвим В.В., повний текст складено 15 лютого 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа- Банк» (далі - АТ «Альфа -Банк»), ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 01 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №1401/0808/88-018. 
На забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року ОСОБА_2 передала в іпотеку ВАТ «Сведбанк» належне їй на праві власності майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 
На підставі договору про переведення боргу від 02 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , первісний позичальник перевів на нового позичальника, а новий позичальник прийняв на себе всі права та обов`язки, які виникли на підставі кредитного договору №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року, укладеного між первісним позичальником та Банком.
25 травня 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта-Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Сведбанк" відступило ПАТ "Дельта Банк" права грошових вимог до боржників за кредитними договорами та договорами поруки, в тому числі, і до ОСОБА_1 
15 червня 2012 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за яким останнє відступило ПАТ "Альфа-Банк" право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі, і до ОСОБА_1 . 
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2015 року (справа №2/489/785/15) в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 196517,65 грн., яка складається з 191370,77 грн. - заборгованості за кредитом, 4014,19 грн. - заборгованості за відсотками, 1132,69 грн. - пені. Крім того, в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01.08.2008 в розмірі 196517,65 грн., яка складається з 191370,77 грн. - заборгованості за кредитом, 4014,19 грн. -заборгованості за відсотками, 1132,69 грн. - пені. 
27 січня 2016 року старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Шелегей Т.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/489/785/15 виданого 11 грудня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва.
Таким чином заборгованість за кредитом визначена Банком станом на 01 грудня 2015 року погашена у повному обсязі ОСОБА_1 27 січня 2016 року.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2016 року в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 15678,61 грн., а саме: заборгованість по відсоткам – 1093,87 грн, заборгованість з пені - 14584,74 грн. Крім того, в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 15678 грн. 61 коп., а саме: заборгованість по відсоткам – 1093,87 грн., заборгованість з пені - 14584,74 грн. 
Згідно з рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 1074,93 доларів США, що еквівалентно 27469,87 грн., з яких: заборгованість по процентам - 691,08 доларів США, що еквівалентно 17660,57 грн., та 9809,30 грн. пені. 
Крім того, в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 1074,93 доларів США, що еквівалентно 27469,87 грн., з яких: заборгованість по процентам – 691,08 доларів США, що еквівалентно 17660,57 грн., та 9809,30 грн. пені.
Зазначає, що ОСОБА_1 добровільно виконав рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року, сплативши відповідачу Банку грошові кошти в розмірі 1074,93 доларів США та судові витрати у розмірі 574 грн., що підтверджується квитанціями №149793 від 07 червня 2017 року, №200662 від 02 червня 2017 року, №176316 від 07 лютого 2018 року, №59-2020к. 
Отже, заборгованість за кредитним договором погашена у повному обсязі.
18 листопада 2021 року вона звернулася до Банку з вимогою про вилучення обтяжень у зв`язку з припинення договору іпотеки. Проте, листом від 29 листопада 2021 року АТ «Альфа-Банк» повідомив про існування заборгованості за кредитним договором та відмовив у задоволені заяви.
Посилаючись на те, що одночасно з припиненням договору кредиту, припиняється і чинність договору іпотеки, оскільки він не може існувати при припиненні основного зобов`язання - договору кредиту, ОСОБА_2 просила визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 01серпня 2008 року.
Відповідно до витягу з державного реєстру банків, 01 грудня 2022 року зареєстровано зміну найменування Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» ( скорочене найменування -АТ «Альфа Банк» на Акціонерне Товариство «Сенс Банк»( скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»)( а.с.92).
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2023 року позов задоволено.
Визнано припиненою іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 01 серпня 2008 року, який укладено між ПАТ "Сведбанк", правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК» (правонаступник АТ «Альфа-Банк»), та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрований в реєстрі за №4182 (заборона на відчуження квартири АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 , накладена приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвою Н.П. у зв`язку з посвідченням договору іпотеки, що зареєстрована в реєстрі за №4183/116).
Стягнуто з АТ «СЕНС БАНК» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору по 454,00 грн. з кожного.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 сплатив в повному обсязі заборгованість за кредитним договором№1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року, в тому числі заборгованість по процентам, пеню, які були призначені до стягнення на підставі рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року. 
Представник АТ «СЕНС БАНК» (АТ «Альфа-Банк») не надав іншого рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» (АТ «Альфа-Банк») грошових коштів в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України.
Дослідивши матеріали цивільних справи № 489/4180/16-ц та № 489/18/15-ц, в якій міститься постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, а саме сплату заборгованості за тілом кредиту, процентами та пенею.
Тобто, тіло кредиту та проценти визначені судовим рішенням сплачені відповідачем ОСОБА_1 і ці зобов`язання припинилися. Донараховані проценти і пеня, стягнуті рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року, сплачені ОСОБА_1 у 2017 та на початку 2018 року. З цього моменту пройшли строки позовної давності до вимог про додаткове стягнення пені та нарахувань за статтею 625 ЦК України.
Зважаючи на наведене, суд прийшов до висновку, що основне зобов`язання за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року, що забезпечене іпотекою, виконане, тому воно припинилося, і припинилися зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. А тому, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, зміна найменування з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» не впливає на припинення або неприпинення іпотеки, яка виникла на підставі іпотечного договору.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ «СЕНС БАНК» оскаржило його в апеляційному порядку, та посилаючись на недотримання судом Закону, неповне з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, невірне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив про його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволені позову.
Зазначають, що суд ухвалюючи рішення прийшов до висновку, що основне зобов`язання за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року, що забезпечене іпотекою, виконане, тому воно припинилося, і припинилися зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання.
Однак, дані висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та не могли бути покладені в основу вирішення даної справи.
Факт повернення суми позики з порушенням встановленого договором позики строку повернення, не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, яка входить до складу основного зобов`язання
Оскільки ОСОБА_5 своєчасно не виконано рішення суду про стягнення боргу, питання про припинення зобов`язань за кредитним договором не може ставитись.
Крім того, посилаються на те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав, а тому даний позов не підлягає до задоволення. 
Позовна вимога про визнання іпотечного договору припиненим не підлягає задоволенню з тих підстав, що не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим. У зв`язку із цим необхідно відмовити у задоволенні похідних вимог про скасування державної реєстрації іпотеки на будинок та земельну ділянку від 22 серпня 2012 року. Оскільки обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
Правом на подачу відзиву позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 не скористалися.
У судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав, просив залишити її без задоволення. А судове рішення без змін.
Позивач ОСОБА_2 та відповідач АТ «Сенс Банк» у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що в силу приписів частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, відповідача ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до кредитного договору №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_3 , остання отримала грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 33000,00 доларів США у строк з 01 серпня 2008 року по 31 липня 2018 року на умовах передбачених у цьому договорі, та зобов`язалася повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором ( а.с.11-15).
Відповідно до іпотечного договору від 01 серпня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №4182, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвою Н.П., укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 , на забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року, остання передала в іпотеку ВАТ «Сведбанк» належне їй на праві власності майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.4-7). 
У зв`язку з посвідченням договору іпотеки приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвою Н.П. накладена заборона, що зареєстрована в реєстрі за №4183/116, на відчуження зазначеної в договорі квартири до припинення дії чи розірвання цього договору іпотеки.
За договором про переведення боргу від 02 грудня 2011 року укладеного між ПАТ «Сведбанк» (Банк), ОСОБА_3 (первісний позичальник) та ОСОБА_1 (новий позичальник), первісний позичальник переводить на нового позичальника, а новий позичальник приймає на себе всі права та обов`язки, які виникли на підставі кредитного договору №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року, укладеного між первісним позичальником та Банком. Заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору становить 21420 доларів США 90 центів, а саме: заборгованість за кредитом (строк сплати якої не настав) складає 21237 доларів США, нараховані проценти складають 183 долара США 90 центів ( а.с.16).
Згідно з договором про внесення змін та доповнень від 02 грудня 2011 року зареєстрованого в реєстрі за №1994, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвою Н.П. до Іпотечного договору від 01 серпня 2008 року за реєстровим №4182, внесені зміни згідно з якими кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року ПАТ «Сведбанк» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 21237,00 доларів США 00 центів. Предмет іпотеки оцінено в 41800,00 доларів США 00 центів, що за курсом Національного банку України на день укладення цього договору становить в еквіваленті 333977 грн. 82 коп. (а.с.8-9).
Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлєвою Н.П. накладені обтяження №7673966 та № 11410930 у вигляді заборони на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору іпотеки від 01 серпня 2008 року ( а.с.17-19).
Згідно з відомостями з державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Мироник О.В. накладено обтяження № 7674790 у вигляді іпотеки на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року, розмір основного зобов`язання 21237 доларів США, строк виконання 31 липня 2018 року.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2015 року (справа №2/489/785/15) солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 196517,65 грн., яка складається з 191370,77 грн. - заборгованості за кредитом, 4014,19 грн. - заборгованості за відсотками, 1132,69 грн. - пені.
Крім того, в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 196517,65 грн., яка складається з 191370,77 грн. - заборгованості за кредитом, 4014,19 грн. - заборгованості за відсотками, 1132,69 грн. - пені. 
З ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено судовий збір у розмірі 1965,17 грн по 655,06 грн. з кожного ( а.с.26-29).
27 січня 2016 року, старшим державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Шелегей Т.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49772049 з примусового виконання виконавчого листа №2/489/785/15 виданого 11 грудня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 196517,65 грн. та 1965,17 грн. судового збору; знято арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою №49772049 від 16 січня 2016 року( а.с.45,46).
У серпні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, а саме процентів та штрафних санкцій.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2016 року вказаний позов було задоволено.
Проте, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року це рішення скасовано. 
Рішенням цього ж суду від 15 березня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_4 задоволено. в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 1534.58 доларів США, а саме: заборгованість по відсоткам - 976.21 доларів США, заборгованість з пені 558.37 доларів США. Крім того, в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 1534.58 доларів США, а саме: заборгованість по відсоткам - 976.21 доларів США, заборгованість з пені - 558.37 доларів США. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ«Альфа-Банк» стягнено судовий збір у розмірі 1378,00 грн по 459,35 грн. з кожного. 
Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року вказане рішення суду першої інстанції змінено шляхом зменшення суми заборгованості та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 1074,93 доларів США, що еквівалентно 27469 грн.87 коп., з яких: заборгованість по процентам - 691,08 доларів США, що еквівалентно 17660,57 грн. та 9809 грн.30 коп. - пені. 
Також, в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року в розмірі 1074,93 доларів США, що еквівалентно 27469 грн.87 коп., з яких: заборгованість по процентам - 691,08 доларів США, що еквівалентно 17660 грн.57 коп. та 9809 грн.30 коп. пені. З ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнено судовий збір у розмірі 574,00 грн по 191,33 грн. з кожного( а.с.22-25,38-42).
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 серпня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №19011 від 12 серпня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 5217,43 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом - 4562 .37 дол. США, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 655.06 дол. США за період з 12 вересня 2015 року по 12 вересня 2017 року. З ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 стягнено судовий збір в розмірі 1057 грн.20 коп. 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. постановою від 17 листопада 2021 року закінчено виконавче провадження №56873235 з примусового виконання виконавчого напису №19011 від 12 вересня 2017 року на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с.30,31-37,96-97).
Із відповіді начальника відділу розгляду клієнтських звернень та скарг АТ «Альфа-Банк» О.І. Нікандрової№103302-23.1-б/б від 29 листопада 2021 року вбачається, що наявність судового розгляду справи про стягнення заборгованості, рішення суду або його виконання не звільняє від виконання договірних зобов`язань і сплати заборгованості за кредитом. Банк звертався до суду з позовною заявою про стягнення існуючої на момент звернення заборгованості за кредитним договором без дострокового розірвання договору. Таким чином, після винесення рішення суду нарахування за договором не зупинялися. Станом на 29 листопада 2021 року за Договором кредиту №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року обліковується прострочена заборгованість ( а.с.20,21).
01 серпня 2022 року було змінено найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК», що підтверджується витягом з Державного реєстру банків (інші дані не змінено) (ас.92).
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для припинення іпотеки, оскільки основне зобов`язання припинено у зв`язку з його виконанням.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі № 522/1528/15-ц зазначено, що наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.
Зважаючи на наведене, банк, пред`явивши позов до ОСОБА_1 про дострокове стягнення кредитної заборгованості, який було задоволено заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2015 року у справі № 2/489/785/15, змінив строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання.
Аналогічний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, від 06 серпня 2020 року №337/1000/19, постановах Верховного Суду у справі № 204/3806/20  від 23 лютого 2022 року, у справі № 910/16461/16 від 14 лютого 2018 року; в справі   № 500/4127/16-ц від 14 листопада 2018 року.
На підтвердження доводів про виконання ОСОБА_1 рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року(справа №489/4180/16-ц) позивачем надано копії квитанцій №149793 від 07 червня 2017 року про сплату 224,00 доларів США, що еквівалентно у гривнях на час здійснення платежу за курсом НБУ 5879 грн.23 коп., №200662 від 02 червня 2017 року про сплату 850,00 доларів США, що еквівалентно у гривнях на час здійснення платежу за курсом НБУ 22330 грн.31 коп., №176316 від 07лютого 2018 року перерахував 26 грн.00 коп.
Отже,  ОСОБА_1  перерахував грошові кошти в загальній сумі 1074,93 доларів США, що еквівалентно у гривнях на час здійснення платежів за курсом НБУ 28235 грн.54 коп., як сплату заборгованості за кредитним договором №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року.Виконаним є і заочне рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2015 року (справа №2/489/785/15).
Сплата ОСОБА_1 у січні 2016 року, у червні 2017 та у лютого2018 року коштів на виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року (справа №489/4180/16-ц),заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2015 року ( справа №2/489/785/15) свідчить про виконання ним взятих зобов`язань за кредитний договором.
З огляду на надані позивачем докази, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 виконав основне зобов`язання за кредитним договором, а тому воно є припиненим, а відтак припинилося і зобов`язання за договором іпотеки, яке є похідним від основного зобов`язання, а тому обґрунтовано задовольнив вимоги щодо визнання припиненою іпотеку.
Відповідач не надав доказів наявності невиконаних зобов`язань  ОСОБА_1 , що випливають із кредитного договору №1401/0808/88-018 від 01 серпня 2008 року.
Посилання апелянта на наявність у нього права на стягнення з позивача сум, передбачених статтею 625 ЦК України, не може бути підставою для існування іпотеки, оскільки таке право банк не реалізував, відповідних вимог не заявляв, а матеріали справи не містять відомостей про наявність не виконаних судових рішень про стягнення таких коштів.
За змістом правила, викладеного в частині першій статті 593 ЦК України, відбувається припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання, що забезпечено у такий спосіб.
Встановлення факту припинення основного зобов`язання в результаті його належного виконання має своїм наслідком також й припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки.
Посилання апелянта на те, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту, колегією суддів відхиляються з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За змістом пункту 7 цієї статті окремим способом захисту є припинення правовідношення.
Встановлення факту припинення основного зобов`язання має своїм наслідком також й припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договором іпотеки.
Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК України), Верховний Суд зробив висновок, що у разі невизнання кредитором права іпотекодавця на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.
Отже, право боржника та іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання зобов`язання за кредитним договором таким, що припинено, чи іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору кредиту чи іпотеки.
Наведений правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14 та підтримано Верховним Судом в постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 695/3790/15-ц і постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 126/1056/15-ц.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 у прохальній частині позовної заяви просила суд визнати іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки, припиненою.
При цьому, позивач на обґрунтування своїх вимог як фактичні підстави позову визначав те, що, оскільки основне зобов`язання за кредитним договором припинилося у зв`язку з його повним виконанням, тому і забезпечувальні зобов`язання за договором іпотеки, яким забезпечувалося виконання кредитного договору як основного зобов`язання, також є припиненими як похідні зобов`язання.
Оцінюючи правомірність та ефективність обраного способу захисту, Верховний Суд виходить із того, що договір, в першу чергу, є домовленістю сторін. Договір як документ - є оформленням цієї домовленості. Під договором також розуміється й правовідношення, що виникло на підставі цієї домовленості, змістом такого правового відношення є певні права та обов`язки сторін.
Зі змісту зазначених підстав позову є очевидним те, що позивач, звертаючись до суду, обґрунтовував свої вимоги припиненням саме зобов`язань за кредитним договором та припинення саме іпотеки за іпотечним договором, як правовідношень, тобто зобов`язань, а не самих договорів кредиту та іпотеки, як домовленості чи документа, тобто застосованої в іншому сенсі категорії «договір».
Тому, належним способом захисту прав іпотекодавця є саме визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором від 01 серпня 2008 року. 
Отже, позивачем обрано правомірний та ефективний спосіб захисту своїх прав та інтересів - визнання права (що включає в себе також відсутність права).
Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права. 
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції залишено без змін, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                Ж.М. Яворська

Судді                                                                        Т.М. Базовкіна 

       Л.М. Царюк

Повний текс постанови складено 18 квітня 2023 року.