ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 року          м.Дніпро         Справа №  908/1897/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.
при секретарі судового засідання Бурчак А.Ю.

Представники сторін:
від позивача: Казанцев Станіслав В`ячеславович (в режимі відеоконференції)
представник відповідача до судового засідання не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2023 (повний текст складено та підписано 21.02.2023 суддя Боєва О.С.) у справі №908/1897/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС", м. Запоріжжя
про стягнення суми 369145,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" суми 300000,00 грн. заборгованості, суми 5490,00 грн. пені, суми 6830,14 грн. - 3% річних, суми 56825,53 грн. інфляційних втрат, всього - загальної суми 369145,67 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.02.2023 у справі №908/1897/22 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" суму 300 000 грн. 00 коп. основного боргу, суму 6830 грн. 14 коп. - 3% річних, суму 56825 грн. 53 коп. інфляційних витрат та суму 5490 грн. 00 коп. пені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" суму 5537 грн. 19 коп. витрат зі сплати судового збору.
При цьому, у  в судовому засіданні 07.02.2023 представник відповідача в усній формі зазначив, що заперечує проти позову з підстав, викладених ним у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду, викладеному у запереченнях відповідача проти вирішення спору в господарському суді, що надійшли до суду 28.12.2022, на що, суд першої інстанції у вступній частині оскажуваного рішення зазначив, що відповідачу вже було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, що відображено в ухвалі суду 12.01.2023, з тих підстав, що відповідно до п.п. 17.1, якщо спори і розбіжності, вказані в п. 17.1. договору, не будуть врегульовані шляхом переговорів, то спори, майнові вимоги по яких перевищують еквівалент 10000 (десять тисяч) доларів США (з врахуванням обмінного курсу НБУ на 00 г. 00 хв. дати виникнення вимоги) по основній сумі зобов`язань, вирішуються в господарських судах України (відповідно до чинного законодавства України). На дату виникнення вимоги 10.12.2021 офіційний курс НБУ становив 27,1013 грн. за 1 долар США. Основна сума зобов`язань (основний борг), що в т.ч. заявлена позивачем до стягнення з відповідача у даній справі становить 300 000,00 грн. Як слідує з позову, зазначена основна сума заборгованості визначена позивачем виходячи з: п. 4.1 договору субпідряду № 3762 від 01.06.2021, відповідно до якого всього вартість робіт з урахуванням ПДВ складає 300 000,00 грн.; Специфікації № 1 від 01.06.2021 та Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 75 від 09.11.2021. Розмір основної суми зобов`язань (основного боргу), що заявлена до стягнення з відповідача, а саме - 300 000,00 грн., перевищує еквівалент 10000 доларів США, а тому суд дійшов до висновку, що спір підлягає вирішенню в господарському суді.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- Позивачем та Відповідачем було укладено третейську угоду у вигляді третейського застереження в договорі, з визначенням всіх істотних умов такої угоди та умов її застосування.
На момент розгляду даного спору господарським судом третейська угода, укладена Позивачем та Відповідачем у вигляді третейського застереження в Договорі, є дійсною, чинність не втратила.
- позивачем не додано до позову доказів на підтвердження складення та реєстрації податкової накладної, як обґрунтування підстав для стягнення з відповідача коштів в цій частині. В цьому контексті наголошую, що в частині суми ПДВ позивач не може бути власником коштів, а виступає лише податковим агентом. Отже, якщо позивачем не було задекларовано податкове зобов`язання шляхом складення і реєстрації податкової накладної, то в такому випадку відсутні підстави для стягнення цих коштів з відповідача.
А отже, податкова складова не є складовою майнової вимоги позивача на дату виникнення у відповідача зобов`язання з оплати виконаних робіт.
- обґрунтована сума основного зобов`язання, щодо якого позивачем заявлені вимоги про стягнення, без врахування податкової складової, право щодо вимоги якої позивачем не доведено, згідно специфікації № 1 від 01.06.2021 до Договору, Акті здачі-приймання робіт № 75 від 09.11.2021 та рахунку на оплату № 588 від 09.11.2021, - становить 250 000,00 грн.
- Відповідач погоджується з позивачем, що за інформацією, розміщеною на офіційному сайті НБУ за електронною адресою https://bank.gov.ua станом на 10.12.2021 обмінний курс НБУ становив 27,1013 грн. за 1 долар США.
- майнові вимоги позивача в цій справі еквівалентні (250 000.00 грн./27.1013 грн. за 1 долар США) 9 224.65 доларам США. не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на 00-00 дати виникнення вимог, а саме 10.12.2021) за основною сумою зобов`язань, і спір за ними повинен вирішуватися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група».
- відповідно до висновків Верховного суду звернення до третейського суду на підставі дійсної третейської угоди не є обмеженням права на звернення до господарського суду.
- майнові вимоги позива ча в цій справі еквівалентні (250 000.00 грн./27.1013 грн. за 1 долар США) 9 224.65 доларам США не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на 00-00 дати виникнення вимог, а саме 10.12.2021) за основною сумою зобов`язань, і спір за ними повинен вирішуватися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група».

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" вказує, що:
- доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень Відповідача щодо розгляду справи в Господарському суді Запорізької області через погоджене між сторонами третейське застереження.
- на дату виникнення вимоги 10.12.2021 офіційний курс НБУ становив 27,1013 грн. за 1 долар США.
Основна сума зобов`язань, що в т. ч. заявлена позивачем до стягнення з відповідача у даній справі становить 300 000,00 грн.
- як слідує з позовної заяви, зазначена основна сума заборгованості визначена позивачем виходячи з: п. 4.1 договору субпідряду № 3762 від 01.06.2021, відповідно до якого всього вартість робіт з урахуванням ПДВ складає 300 000,00 грн.; Специфікації N1 від 01.06.2021 та Акту здачі-приймання робіт N75 від 09.11.2021.
Розмір основної суми зобов`язань, що заявлена до стягнення з відповідача, а саме - 300 000,00 грн., перевищує еквівалент 10000 доларів США, а тому суд дійшов до вірного висновку, що спір підлягає вирішенню в господарському суді.
- доводи Відповідача, що сума ПДВ не є складовою основної суми зобов`язання не доказані жодними допустимими доказами та, на думку Позивача, є надуманим та спрямованими на введення суду в оману та затягування судового процесу.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023 для розгляду справи № 908/1897/22 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Дармін М.О., судді: Березкіна О.В., Іванов О.Г.
Ухвалою суду від 02.03.2023 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи № 908/1897/22. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2023 у справі №908/1897/22 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду ЗАпорізької області.
23.03.2023 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла справа №908/1897/22.
Ухвалою суду від 03.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2023 у справі №908/1897/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 03.05.2023 о 12:40 годин.
Від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 11.04.2023 судові засідання у справі №908/1897/22 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".
Про дату час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 49000000664039 та №4900000021704 (а.с. 197, 201) а також довідками про доставку електронних листів на відповідну адресу учасника справи.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.
Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.
Беручи до уваги, що неявка представника відповідача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" за наявними у справі матеріалами.
03.05.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" (Генпідрядник, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" (Субпідрядник, позивач у справі) був укладений Договір субпідряду № 3762 технічне обслуговування та ремонти обладнання (далі - Договір), за умовами якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку і на умовах цього Договору технічне обслуговування і ремонт (у т.ч. капітальний ремонт) устаткування (надалі - роботи), а Генпідрядник зобов`язується прийняти закінчені роботи і сплатити їх ціну (п. 2.1 Договору).
Відповідно до п. 4.1 Договору, сума цього Договору складає 250 000,00 грн. без урахування ПДВ. Крім того, Генпідрядник оплачує ПДВ по ставці 20%, що діє на момент укладення Договору, у розмірі 50 000,00 грн.
Всього вартість робіт з урахуванням ПДВ складає 300 000,00 грн. 
Ціна робіт за Договором вказується в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору. 
В Специфікації № 1 від 01.06.2021 до Договору сторони зокрема визначили: найменування робіт - поставка, монтаж та пуско-наладочні роботи, обладнання - автоматична локомативна сигналізація безперервної дії (АЛСН) з системою контролю пильності машиніста, об`єкт робіт - тепловоз серії ТГМ-4, термін поставки обладнання та виконання робіт - 60 календарних днів з моменту підписання Договору та Специфікації, загальна вартість робіт разом з ПДВ - 300 000,00 грн. 
В п.2 Специфікації сторони погодили, що оплата за цією Специфікацією здійснюється Генпідрядником, шляхом перерахування грошових коштів на безготівковий рахунок Субпідрядника, протягом 30 календарних днів з моменту монтажу обладнання та підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт.
Позивачем були виконані роботи визначені вищевказаним Договором, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 75 від 09.11.2021 на суму 300 000,00 грн., що підписаний сторонами без зауважень та скріплений печатками сторін (копія Акту здачі-приймання робіт міститься в матеріалах справи). В матеріалах справи також міститься копія Рахунку на оплату № 588 від 09.11.2021 на суму 300 000,00 грн.
10.03.2022 позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 10/03-2, в якому просив здійснити оплату за виконані позивачем роботи.
19.05.2022 відповідач повідомив позивача про форс-мажорні обставини (лист вих. № ИП/2000/19.05.2022/6), в якому повідомив, що не має можливості належним чином виконувати свої зобов`язання за Договором у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні. Зазначив, що Сертифікат про засвідчення обставин форс-мажору розміщений на офіційному сайті ТПП України.
11.08.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією (вих. № 2022-31) в якій просив сплатити заборгованість у розмірі 300 000,00 грн. та зазначив, що обов`язок з оплати виконаних робіт виник до настання обставин непереборної сили, а саме 09.12.2021, що виключає можливість розповсюдження форс-мажорних обставин на обов`язок відповідача щодо оплати вказаної заборгованості. Також вказав, що є безпідставним посилання відповідача на лист ТПП України від 28.02.2022, оскільки останній не є Сертифікатом в розумінні умов Договору та чинного законодавства. 

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
28.12.2022 на електронну адресу суду та 29.12.2022 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, відповідно до яких  керуючись ч. 1 ст. 119, п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України відповідач просив суд поновити строк на подачу цих заперечень проти вирішення спору в господарському суді, заперечив проти вирішення спору у справі № 908/1897/22 за позовом ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» до ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» про стягнення 369 145,67 грн. в господарському суді та просив суд залишити вказану позовну заяву без розгляду.
В постанові Верховного Суду від 27.11.2019р. у справі № 923/236/19, викладено наступний правовий висновок:
« Верховний Суд зауважує, що відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову».
Відповідно до частни 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України, ціна позову визначається:
1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;
2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;
3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів констатує, що загальна ціна позову у даній справі становить 369 145,67 грн, складається з вимог про стягення з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" основної заборгованості у загальній сумі  300 000,00 грн. , 5490,00 грн. - пені, 6830,14 грн. - 3% річних, 56825,53 грн. інфляційних втрат.
Відповідно, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що спір, у відповідності до положень п.п. 17.1, 17.2. договору субпідряду № 3762 від 01.06.2021 спори і розбіжності, що виникли по цьому договору або висновки, що стосуються його зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, по можливості вирішуватимуться шляхом переговорів. Якщо спори і розбіжності, вказані в п. 17.1. договору, не будуть врегульовані шляхом переговорів, то спори, майнові вимоги по яких перевищують еквівалент 10000 (десять тисяч) доларів США (з врахуванням обмінного курсу НБУ на 00 г. 00 хв. дати виникнення вимоги) по основній сумі зобов`язань, вирішуються в господарських судах України (відповідно до чинного законодавства України).
На дату виникнення вимоги 10.12.2021 офіційний курс НБУ становив 27,1013  грн. за 1 долар США. Основна сума зобов`язань (основний борг), що в т.ч. заявлена позивачем до стягнення з відповідача у даній справі становить 300 000,00 грн. Як слідує з позову,  зазначена основна сума заборгованості визначена  позивачем  виходячи з: п. 4.1 договору субпідряду № 3762 від 01.06.2021, відповідно до якого всього вартість робіт з урахуванням ПДВ складає 300  000,00 грн.; Специфікації № 1 від 01.06.2021 та Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 75 від 09.11.2021.  Розмір основної суми зобов`язань (основного боргу), що заявлена до стягнення з відповідача, а саме - 300 000,00 грн., перевищує еквівалент 10000 доларів США, а тому суд дійшов до висновку, що спір підлягає вирішенню в господарському суді.
Доводи апеляційної скарги : « … До складу своїх вимог про стягнення грошових коштів позивачем включено податкову складову з податку на додану вартість, яка, зокрема, відображена в специфікації № 1 від 01.06.2021 до Договору, Акті здачі-приймання робіт (надання послуг) № 75 від 09.11.2021 та в подальшому, в рахунку на оплату № 588 від 09.11.2021.
При цьому, слід мати на увазі, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець (податковий агент).
Документом, що підтверджує облік податкового зобов`язання є Податкова накладна, яка складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Додатково, умовами пункту 6.8 Договору також визначено обов`язок Позивача скласти та зареєструвати з дотриманням вимог податкового законодавства відповідну податкову накладну.
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі 754/13893/19.
Водночас, позивачем не додано до позову доказів на підтвердження складення та реєстрації податкової накладної, як обґрунтування підстав для стягнення з відповідача коштів в цій частині. В цьому контексті наголошую, що в частині суми ПДВ позивач не може бути власником коштів, а виступає лише податковим агентом. Отже, якщо позивачем не було задекларовано податкове зобов`язання шляхом складення і реєстрації податкової накладної, то в такому випадку відсутні підстави для стягнення цих коштів з відповідача.
А отже, податкова складова не є складовою майнової вимоги позивача на дату виникнення у відповідача зобов`язання з оплати виконаних робіт.
Таким чином, обґрунтована сума основного зобов`язання, щодо якого позивачем заявлені вимоги про стягнення, без врахування податкової складової, право щодо вимоги якої позивачем не доведено, згідно специфікації № 1 від 01.06.2021 до Договору, Акті здачі-приймання робіт (надання послуг) № 75 від 09.11.2021 та рахунку на оплату № 588 від 09.11.2021, - становить 250 000,00 грн.
Відповідача погоджується з позивачем, що за інформацією, розміщеною на офіційному сайті НБУ за електронною адресою https://bank.gov.ua станом на 10.12.2021 обмінний курс НБУ становив 27,1013 грн. за 1 долар США.
Таким чином майнові вимоги позива ча в цій справі еквівалентні (250 000.00 грн. / 27.1013 грн. за 1 долар США) 9 224.65 доларам США. не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на 00-00 дати виникнення вимог, а саме 10.12.2021) за основною сумою зобов`язань, і спір за ними повинен вирішуватися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (згідно з регламентом вказаного суду)…» визнаються колегією суддів такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і відхиляються як надумані.
Колегія суддів відхиляє помилкові доводи апеляційної скарги в частині того, що прийняття судом рішення  у справі № 908/1897/22 здійснено  місцевим господарським судом без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 910/13813/21, від 17.12.2021 у справі № 910/9841/20, оскільки у кожній із зазначених справ судами досліджувались різні за змістом докази, які подавались сторонами, та на підставі встановлених судами різних за змістом обставин приймалися відповідні судові рішення, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин, оскільки під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Доводи позивача: «… Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі N 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці…» є за своєю природою помилкою вибіркових доказів (приховування доказів, помилка неповних доказів) є актом вказівки на окремі випадки або дані, які, здається, підтверджують певну позицію, ігноруючи значну частину даних, які можуть суперечити цій позиції, в зв`язку із чим, відхиляються як необгрунтовані. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішені суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2023 у справі №908/1897/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 8 305,78 грн. (а.с.161) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2023 у справі №908/1897/22 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2023 у справі №908/1897/22 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору у сумі 8 305,78 грн. покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" (69008, Запорізька обл, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, код ЄДРПОУ 39641616).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 08.05.2023

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                О.В. Березкіна

Суддя                                                                                О.Г. Іванов