ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10427/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 травня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Лічевецького І.О.,
                                                          Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене в листі від 10.03.2020 №2600-0304-8/31989, про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років;
- зобов`язати відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Офісу Генерального прокурора №21-60зп від 24.02.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої йому з урахуванням раніше проведених виплат;
- здійснити ОСОБА_1 виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою з урахуванням довідки від 24.02.2020 №21-60зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що невиплата пенсії у повному обсязі порушує його право на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.03.2020 О/р № 310563 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 24.02.2020 №21-60зп, з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Позивач, не погоджуючись з рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а саме:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене в листі від 10.03.2020 №2600-0304-8/31989, про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років; 
- зобов`язати відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Офісу Генерального прокурора №21-60зп від 24.02.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданої йому з урахуванням раніше проведених виплат;
- здійснити ОСОБА_1 виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою з урахуванням довідки від 24.02.2020 №21-60зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.
Вказана апеляційна скарга обгрунтована тим, що з огляду на рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у нього наявні підстави для перерахунку пенсії із визначенням відсоткового розміру заробітної плати без обмеження максимальним розміром.
На думку апелянта, нова редакція статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія була призначена до набрання чинності новою редакцією.
Крім того, позивач звертає увагу на те, що вимоги Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-IV не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим законом, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
Також, не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
Зазначена апеляційна скарга вмотивована тим, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури згідно Постанови від 11.12.2019 №1155 не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 05.09.2011 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у місті Києві та отримує пенсію за вислугу років як працівник прокуратури, яка була призначена йому 84 відсотки від суми його місячної (чинної) заробітної плати відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру».
Однак, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Як наслідок, 05.03.2020 позивач звернувся до пенсійного фонду із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до Закону № 1789-ХІІ з урахуванням додатково наданих документів - довідки, виданої Офісом Генерального прокурора, від 24.02.2020 № 21-60зп, згідно з якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою - начальник відділу, становить: посадовий оклад - 8940, 00 грн; надбавка за класний чин/оклад за військовим званням - 2400 грн, 00 грн, надбавка за вислугу років (25 %) - 2235, 00 грн; премія - 16 208, 55 грн, надбавка за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи у розмірі 99 % - 13439, 25 грн, матеріальні допомоги на оздоровлення - 3601, 90 грн та для вирішення соціально-побутових питань - 3601, 90 грн, всього - 50      426, 60 грн.
Однак, пенсійним фондом листом від 10.03.2020 №2600-0304-8/31989 повідомлено позивача про відмову у здійсненні перерахунку його пенсії та, зокрема, зазначено, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7(ІІ)/2019 працівникам прокуратури проводиться перерахунок пенсії, зокрема у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, проінформовано, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний фонд, відмовивши позивачу у перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки, виданої Офісом Генерального прокурора від 24.02.2020 за № 21-60зп, діяв поза межами повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому таке рішення відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку та виплаті пенсії, є протиправним та підлягає скасуванню.
Однак, враховуючи, що відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, тому спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії без обмеження її граничним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, що свідчить про передчасність позовних вимог у цій частині.
Крім того, також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити позивачу виплату різниці між сумами нарахованої після перерахунку та фактично отриманої пенсії разово та однією сумою.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із положеннями статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).
Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).
Частина вісімнадцята статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року), передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Згідно з частиною тринадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону від 08.07.2011 №3668-VІ) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII (далі - Закон України № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
У подальшому, з 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ, крім п. 8 частини першої ст 15, частини четвертої ст 16, абз. 1 частини другої ст. 46-2, ст. 47, частини першої ст. 49, частини п`ятої ст. 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої ст. 50-1, частини третьої ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів.
Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.
Відтак, оскільки зазначена норма з 01.01.2015 є нечинною, тому у таких випадках слід керуватись саме діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону №1697-VII.
Так, згідно з частиною двадцятою статті 86 Закону України №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення частини двадцятої ст. 86 Закону №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
У вказаному рішенні Конституційним Судом України встановлено такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
«Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Таким чином, Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій за Законом №1697-VІІ.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 30.04.2020 року у справі № 334/3092/16-а (2-а/334/17/17).
Відповідно до частини другої ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру».
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у зразковій справі №560/2120/20 від 14.09.2020, висновки в якій належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України з вимогами перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ або статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019.
Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.03.2020 О/р № 310563 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » про відмову позивачу у проведенні перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років.
У даному випадку колегія суддів враховує, що після набрання чинності   рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-(ІІ)/2019 (після 13.12.2019) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому, на думку відповідача, відсутні підстави для перерахунку пенсії колегія суддів не приймає до уваги, оскільки чинна з 13.12.2019 норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII   визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.
Так, заробітна плата працівників прокуратури визначається   постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».
З 06.09.2017 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», якою підвищено заробітну плату прокурорів.
Таким чином, з вересня 2017 року відбулося підвищення заробітної плати працівників органів прокуратури.
З огляду на викладене, на час прийняття Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. І така нерівність має усуватися Пенсійним фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13.12.2019.
Більш того, постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» є чинною та є рішенням уряду про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам», а тому відсутні підстави для її незастосування.
Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в рішенні від 14.09.2020 у справі №560/2120/20.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення, оформлене листом від 10.03.2020 № 2600-0304-8/31989, то судом першої інстанції вірно зазначено, що скасування рішення від 05.03.2020 О/р № 310563 як акта індивідуальної дії, є належним та достатнім способом захисту прав та інтересів позивача на перерахунок пенсії.
Крім того, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за вислугу років, виходячи з розрахунку 84% від суми усіх складових заробітку, з яких було сплачено страхові внески, без обмеження граничним розміром задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Як вже зазначалось, у рішенні про відмову позивачу у перерахунку пенсії пенсійний орган, серед іншого, посилався на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 №1155, за змістом пункту 7 якої встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».
Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, та відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Таким чином, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є передчасними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у зразковій справі №560/2120/20 від 14.09.2020, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 24.02.2020 №21-60зп, з урахуванням виплачених сум.
Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити позивачу виплату різниці між сумами нарахованої після перерахунку та фактично отриманої пенсії разово та однією сумою, з огляду на їх передчасність.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційних скарг не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянтів, викладених у скаргах, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року -залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук