ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 червня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 915/540/21	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюк І.Г.
суддів: Аленіна О.Ю.,  Таран С.В.   

секретар судового засідання - Чеголя Є.О.
за участю представників:
від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» - адвокат Биструшкін О.С., директор Хорошкін С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   
Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 
по справі №915/540/21
за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»  в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом»
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект»
про стягнення пені у сумі 46961,29 грн., штрафу в сумі 18062,03 грн.  та 2270,00 грн.  витрат на оплату судового збору

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» 
до відповідача за зустрічним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»  в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом»
про стягнення 43170,96 грн. основного боргу, 847,07 грн.      3% річних, 3527,50 грн. інфляційних втрат та про зміну умов договору на постачання товару № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020

суддя суду першої інстанції - Ткаченко О.В.       
місце винесення рішення: м. Миколаїв, Господарський суд Миколаївської області, 
повний текст рішення складено і підписано: 03.10.2022   (у зв`язку з відновленням за розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 територіальної підсудності судових справ Господарського суду Миколаївської області та після закінчення терміну перебування головуючого у справі у відпустці)

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про  стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» 46961,29 грн. пені та 18062,03 грн. штрафу, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору на постачання товару №53-123-01-20-06382 від 05.05.2020. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом» посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань згідно договору №53-123-01-20-06382 від 05.05.2020 шляхом нездійснення поставки товару на суму 258 029,04 грн. 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.04.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/540/21 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.
У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» звернулось до Господарського суду Миколаївської області із зустрічною позовною заявою до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом», в якій просило стягнути з останнього на їх користь  43170,96  грн. основного боргу, 847,07 грн. - 3% річних, 3527,50 грн. - інфляційних втрат та змінити умови договору на постачання товару № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020 шляхом затвердження між сторонами додаткової угоди, пропозиція про укладення якої була направлена відповідачу за зустрічним позовом з листом № 250 від 05.04.2021 та отримана останнім 09.04.2021.
Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані наявністю простроченої більш ніж на півроку заборгованості за поставлений згідно умов договору   № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020, а, відтак істотним порушенням умов вказаного договору поставки, що, на думку позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект», є підставою для зміни умов даного договору шляхом виключення непоставлених товарних позицій зі специфікації №1.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 первісний позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю  «Науково-виробниче підприємство  «Агропромкомплект»   на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом»  сума пені в розмірі 9392,26 грн. та штраф у розмірі 3612,41 грн., а також 2270,00 грн. судового збору.
В решті позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення з відповідача пені  в сумі 37569,03 грн. та штрафу в розмірі 14449,62 грн. відмовлено.
Зустрічний позов задоволено частково.
Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» заборгованість в сумі 43170,96 грн., 3% річних в розмірі 815,22 грн., інфляційні втрати в сумі 3527,50 грн., а також 2268,48 грн. судового збору.
Відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 31,85 грн.
Проведено зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню.
Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» заборгованість в розмірі 34509,01 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство  «Агропромкомплект»   на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом»  1,52 грн. судового збору.
Щодо вимог Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом»    за первісним позовом суд першої інстанції зазначив таке.
За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених поданими сторонами доказами, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту порушення відповідачем за первісним позовом строків поставки продукції, обумовлених Договором поставки № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020, що є підставою для застосування до останнього господарських санкцій, визначених п.4.1 цієї угоди.
Щодо клопотання відповідача за первісним позовом стосовно зменшення розміру штрафних санкцій (пені та штрафу) на 100%, суд зазначив, що є підстави для зменшення розміру пені та штрафу на 80%, а тому стягненню на користь позивача за первісним позовом підлягають 9392,26 грн. (46961,29 * 80%) пені та 3612,41 грн. (18062,03 * 80%) штрафу.
Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Агропромкомплект» за зустрічним позовом суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначити таке.
Враховуючи викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач за зустрічним позовом дійсно порушив норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків за поставлений за Договором поставки № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020 товар, у зв`язку з чим товариство цілком правомірно звернулося до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості.
У зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що зустрічні позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 43170,96 грн. є обґрунтованими, матеріалами справи підтвердженими та підлягають задоволенню.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом» звернулось до Пвденно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 по справі №915/540/21 в частині зменшення пені та штрафу та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ПАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» задовольнити у повному обсязі. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що при зменшенні штрафних санкцій на 80% взагалі не було враховано, що відповідач виконав договір на 14,3% від суми постачання, а на момент винесення рішення, строк договору вже закінчився, а постачання понад 85% ТМЦ на загальну суму 258  029, 04  грн. так і не відбулось. 
Отже, на думку скаржника,  вирішуючи питання про зменшення пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила  зобов`язання, суд повинен  був з`ясувати не тільки наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності  розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення  винною стороною порушення  та його наслідків. 
Таким чином, скаржник зазначає, що судом застосовано право на зменшення заявлених штрафних санкцій на 80% лише з урахуванням того, що у справі відсутні докази понесення позивачем збитків, питання про наявність яких судом взагалі не розглядалось, оскільки не було предметом спору у справі. 
Враховуючи викладене, скаржник зазначає, що ухвалення судового рішення в частині зменшення заявлених штрафних санкцій на 80% з урахуванням лише відсутності в матеріалах справи доказів наявності збитків не відповідає умовам вмотивованості та обґрунтованості, свідчить однобокість висновків та невідповідність рішення у цій  частині загальним критеріям законності, оскільки доводи та аргументи, а також надані для доведення певних обставин справи докази, не були належним чином оцінені судом, що своєю чергою призвело до прийняття неправосудного в цій частині рішення.  
Доводи інших учасників провадження у справі. 
01.12.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агрокомплект» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилається на те, що рішення суду було ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального  права просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Рух справи у суді апеляційної інстанції. 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Філінюка І.Г., суддів: Аленіна О.Ю., Таран С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2022.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №915/540/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/540/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 по справі №915/540/21 до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції з Господарського суду Миколаївської області.           
11.11.2022 матеріали справи №915/540/21 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія  «Енергоатом» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 по справі №915/540/21.
Призначено розгляд апеляційної скарги на 20.12.2022 о 15:00 год.
12.12.2022 до Південно-західного апеляційного господарського  суду надійшла заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства «Агропромкомплект» Хорошкіна Сергія Павловича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю його особисто та  представника Биструшкіна Олександра Сергійовича поза межами суду з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку, за зареєстрованною електронною адресою: director.apctov@gmail.com.    
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства «Агропромкомплект» Хорошкіна Сергія Павловича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю його особисто та  представника Биструшкіна Олександра Сергійовича  за допомогою комплексу «відеоконференцзв`язку» по справі №915/540/21 - задоволено та надано можливість директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства «Агропромкомплект» Хорошкіну Сергію Павловичу та представнику  Биструшкіну Олександру Сергійовичу  взяти участь у судовому засіданні, яке призначене на 20.12.2022 о 15:00 год. в режимі відеоконференції  поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «відеоконференцзв`язку» за зареєстрованою на офіційному веб-порталі судової влади України електронною адресою: director.apctov@gmail.com.
20.12.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю у Південно-західному апеляційному господарському суді електропостачання, про що було складено довідку секретаря судового засідання від 20.12.2022.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 розгляд справи №915/540/21 призначено на 28.02.2023 о 14:30 год. 
27.02.2023 від представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Рубінс А.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представник ДП НАЕК «Енергоатом» Рубінс А.А. 28.02.2023 прийматиме участь  обов`язковій нараді на виконання протоколу наради робочої групи для організації і проведення дослідної експлуатації підсистеми.
Також, 28.02.2023 від представника, директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект»  Хорошкіна С.П. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що у ввечері 20.02.2023 він був госпіталізований до травматологічного відділення КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 розгляд справи №915/540/21 було відкладено на 11.04.2023 о 13:00 год. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» (вх.н. 1706/22) - задоволено.
Визначено Господарському суду Миколаївської області розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» про ухвалення додаткового рішення у справі №   915/540/21   протягом десяти днів з дати отримання матеріалів справи.
Направлено матеріали справи №   915/540/21 до Господарського суду Миколаївської області для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Зупинено апеляційне провадження у справі №   915/540/21 до надходження до Південно-західного апеляційного господарського суду матеріалів зазначеної справи.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду 30.05.2023 поновлено провадження у справі № 915/540/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.06.2023 о 13:45 год.
В судовому засіданні 26.06.2023 представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» надала пояснення, в яких заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просили рішення Господарського суду Миколаївської області залишити без змін.
Представник Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в судове засідання не з`явився.
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
26.06.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
05.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект», як постачальником, та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція», як покупцем, було укладено договір №53-123-01-20-06382 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець зобов`язався прийняти і сплатити товар - код СРУ 42650000-7 по ДК 021:2015 - Ручні інструменти пневматичні чи моторизовані (Інструменти) згідно специфікації №1, що є невід`ємною частиною цього договору, загальною вартістю товару, яка є твердою та складає 301 200,00 грн, в т.ч. ПДВ. (п.п.1.1, 2.1 Договору). Постачальник забезпечує виконання гарантійних зобов`язань відповідно до розділу 6 Договору (п. 1.2). Місцем виконання цього договору є місто Южноукраїнськ (п. 1.3).
За даним договором оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується (п. 2.2)       
Сторонами погоджено, що товар поставляється на протязі 90 календарних днів з дати публікації даного договору в системі ProZorro на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.   (п. 3.1. Договору).
Пунктом 3.2. Договору сторони погодили, що з товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно; електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН; документ, що підтверджує якість товару.
Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару. (п. 3.3 Договору).       
Відповідно до п. 4.1. Договору у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.
Приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкції П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС2 (п. 5.1 Договору).       
За умовами п.8.1. - п.8.3. Договору всі спори і розбіжності, які можуть виникнути з цього договору або у зв`язку з ним, будуть вирішуватись сторонами згідно претензійного порядку. Сторона, яка порушила права і законні інтереси іншої сторони, зобов`язана поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Претензія підлягає розгляду в місячний строк, який обчислюється з дня її одержання. У разі незадоволення претензії або неотримання відгуку у встановлений термін, а також неможливості врегулювання розбіжностей у претензійному порядку, спір вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.
Згідно з п. 12.1. Договору, договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою.       
Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1 цього Договору, та закінчується 31.12.2021. (п.12.2)
Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього Договору, та виконання діючих зобов`язань. (п. 12.3)
Таким чином за умовами Договору, постачання мало бути здійснено на протязі 90 днів з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 01.09.2020. (п. 3.1. Договору)
Публікація вказаного договору на веб-порталі ProZorro відбулася 05.05.2020, що підтверджується інформацією про закупівлю, розміщеною за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-03-23-000650-a.
За такого, з урахуванням дати публікації договору та приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України, постачання мало бути проведено у період з 06.05.2020 по 03.08.2020, але не пізніше 01.09.2020.
На виконання умов Договору № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020 відповідач за первісним позовом поставив в межах встановленого договором строку поставки позивачу товар на суму 43170,96 грн, що підтверджується підписаною та скріпленою печатками сторін накладною № 150701А/сЗ/01 від 15 липня 2020, товарно-транспортними накладними № 055009554 від 15.07.2020 року, № 384 від 15.07.2020 року.       
Також належним чином була складена електронна податкова накладна №17 від 15.07.2020 зареєстрована в ЄРПН за №9182346874 у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі 29.07.2020, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної.       
Товар отриманий Южноукраїнським відділенням ВП «Складське господарство», тобто фактично поставлений 20.07.2020, приймання товару по кількості і якості відбулось з дотриманням вимог інструкцій П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС», згідно умов п. 5.1 договору, на етапі проведення вхідного контролю (ВК-1) невідповідностей не виявлено, що підтверджується підписаною накладною № 150701А/аЗ/01 від 15.07.2020 року без заперечень та зауважень.
За даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект», неспростованими та незапереченими Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція», останній оплати за поставлений товар у розмірі 43170,96 грн не здійснив.       
Разом з тим, відповідач за первісним позовом в порушення встановлених Договором умов не поставив позивачу товар на загальну суму 258029,04 грн.
Відповідно до претензії (№ 32/17628 від 23.10.2020 року) «Про сплату штрафних санкцій» позивач за первісним позовом звертався до ТОВ «Науково - виробниче підприємство «Агропромкомплект» з пропозицією в добровільному досудовому порядку, перерахувати штрафні санкції за прострочку поставки товару відповідно до договору № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020. Вказана претензія залишена без задоволення.
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП Агропромкомплект» також зверталося до Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» з претензією від 03.11.2020 року за № 1457, щодо сплати заборгованості у тому числі за Договором поставки № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020 розмірі 43270,04 грн у тому числі 3 % річних.
При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП Агропромкомплект» зверталося до Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» з листами від 24.12.2020, від 05.04.2021 та повідомляло про зупинення поставки продукції з підстав фактичної односторонньої зміни позивачем умов договору шляхом нездійснення оплати за отриманий товар.
Враховуючи, що відповідач за первісним позовом не поставив продукцію на суму 258029,04 грн відповідно до Договору поставки № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020, позивач за первісним позовом відповідно до п. 4.1. Договору просить суд стягнути з останнього пеню у розмірі 46961,29 грн за період з 02.09.2020 по 01.03.2021 та штраф у розмірі 18062,03 грн.
З огляду на порушення відповідачем за зустрічним позовом термінів виконання грошових зобов`язань за договором поставки № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 43170,96 грн основного боргу, 847,07 грн - 3 % річних за загальний період з 23.09.2020 року по 19.05.2021 року та 3 527,50 грн інфляційних втрат за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року.
Позиція Південно - західного апеляційного господарського суду. 
Оскільки Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не погоджується із оскаржуваним рішенням виключно у частині зменшення судом пені та штрафу за первісним позовом ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ПАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» до Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП Агропромкомплект», колегія суддів переглядає судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги.  
Згідно із частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 610, 612 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За частинами першою, другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно положень ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Колегією суддів встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки. За укладеним сторонами договором, позивач зобов`язався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товар, узгоджений договором.
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Так, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених поданими сторонами доказами, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про доведеність факту порушення відповідачем за первісним позовом строків поставки продукції, обумовлених Договором поставки № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020, що є підставою для застосування до останнього господарських санкцій, визначених п.4.1 цієї угоди.
Відповідно до п. 4.1 Договору, у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.
За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
          У частині 1 статті 230 ГК України унормовано, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у виді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно із частиною 4 статті 231 зазначеного Кодексу розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Таким чином, на підставі наведених правових норм та умов Договору позивач за первісним позовом цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом 46961,29 грн пені та 18062,03 грн штрафу.
Водночас за змістом частини 3 статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.
Так, зокрема, неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.
За частиною 2 статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Разом з цим, відповідно до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно із частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Отже, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а не обов`язком, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Так, задовольняючи частково відповідачу за первісним позовом заяву про зменшення розміру штрафу та пені, нарахованого позивачем відповідно до п. 4.1 Договору, місцевим господарським судом зазначено наступне:
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.
З урахуванням системного аналізу змісту частини 2 статті 538 ЦК України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що зазначену норму у подібних правовідносинах слід застосовувати таким чином: «Виконання сторонами договору купівлі-продажу своїх обов`язків має зустрічний характер, тому невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару є підставою застосування статті 538 ЦК України, відповідно до положень якої продавець має право зупинити виконання своїх обов`язків за договором або відмовитися від його виконання частково або повністю. Водночас, стаття 538 ЦК України не містить положень щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, яке мало місце під час дії договору».
Так, в рамках даних договірних відносин, прострочення щодо виконання зобов`язань з поставки за договором № 53-123-01-20-06382 від 05.05.2020 виникло 02.09.2020, тобто під час дії договору, то скаржник не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язань.
Суд зауважив, що позивачем за первісним позовом не доведено факту понесення ним збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за договором.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про зменшення пені та штрафу на 80%, та відхиляє доводи апеляційної скарги, відповідно до наступного.          Так, відповідач за первісним позовом, обґрунтовуючи свою заяву про зменшення розміру неустойки, яку просив стягнути з нього позивач, посилається на наступне:
-          у позові не наведено та не доведено обставин настання збитків для Позивача у зв`язку з затримкою поставки Відповідачем замовленої продукції та їх можливого розміру і їх значність для Позивача;
-           не надано доказів наявності негативних наслідків прострочення виконання зобов`язання;
-          позивач, що має ознаки завзятого правопорушника в частині грошових зобов`язань, постійно зловживає відсутністю у договорах та тендерних документаціях, складених позивачем, будь яких неустойок за прострочення позивачем грошових зобов`язань та нехтує своїми договірними обов`язками по своєчасній оплаті за поставлену продукцію, неправомірно використовує належні відповідачу обігові кошти, що вкрай негативно впливає на майновий стан Відповідача;
-          через виснаження власних обігових коштів, спричинене неоплатою Позивачем поставленого йому товару, Відповідач для виконання договірних зобов`язань перед Позивачем та іншими контрагентами був вимушений продовжувати залучати кредитні кошти та користуватися кредитною лінією банку. Внаслідок неправомірних дій Позивача; Відповідач змушений збільшувати до максимального ліміту свою заборгованість перед банком та сплачувати максимальний розмір відсотків за цією кредитною лінією;
-          ігнорування Позивачем своїх обов`язків по оплаті за поставлений товар по-перше; завдає збитків Відповідачу через необхідність сплачувати встановлений розмір відсотків за користування кредитною лінією банку, по-друге, підвищує ризик для Відповідача не розрахуватися з банком у визначений кредитним договором термін. Можливість стягнення з Відповідача заявленої Позивачем неустойки ще в більшій мірі підвищить збитки та ризики непогашення кредиту в банку, поставить Відповідача на межу банкрутства через неможливість виконання зобов`язань перед банком, державою, працівниками, контрагентами, внаслідок неправомірних дій Позивача.
-          повне виснаження власних та кредитних обігових коштів, спричинене неправомірними діями Позивача, нестача коштів на закупівлю товарів, які закуповуються відповідачем в Україні та за кордоном здебільшого на умовах попередньої оплати' катастрофічним чином позначилися на господарській діяльності Відповідача. Так, за даними фінансової звітності підприємства за І квартал 2021 року, чистий дохід від реалізації продукції знизився порівняно з аналогічним періодом минулого року більше ніж у 2,4 рази, фінансовий результат (поки позитивний) до оподаткування (рядок 2290) погіршився більш ніж у 4,4 рази. Можливість стягнення з Відповідача заявленої Позивачем неустойки вплине на подальше погіршення фінансових результатів Відповідача, що може призвести до ситуації з невиплатою заробітної плати співробітникам та проблемами з оплатою податків нашим підприємством.
-          Відповідач вжив всіх можливих заходів для уникнення або подолання наслідків впливу прострочення Позивачем строків оплати за вже поставлений товар на виконання ним власних договірних зобов`язань, зокрема, Відповідач листами від 30.07.2020 р. за №1073, від 25.08.2020 за №1183, від 24.12.2020 року за №1609, від 05.04.2021 року за №250, №251 повідомляв про зупинення поставки продукції за Договором з підстав фактичної односторонньої зміни Позивачем умов оплати отриманого товару по п`яти укладеним сторонами протягом лютого - травня 2020 р. договорам на постачання товару, з яких чотири виконані Відповідачем в повному обсязі і до сих пір не виконані Позивачем Також в повному обсязі.
Колегія суддів досліджено наявність чи відсутність понесення позивачем збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за договором, та враховано наступне.
Положення ст. 225 Господарського кодексу України конкретизують, що саме належить до складу збитків: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.
Відповідно до ч. 5 ст. 225 Господарського кодексу України, сторони господарського зобов`язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов`язання чи строків порушення зобов`язання сторонами.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.
Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності.
При цьому, позивачу слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Крім того, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.
Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.
Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не доведено понесення збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за договором. Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що пеня та штраф є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом.
Крім того, колегія суддів зауважує, що як вбачається з матеріалів справи в діях відповідача відсутні умисел, вина, натомість наявні добросовісність, а саме попередження про неможливість здійснення поставки продукції у встановлені строки через обставини, які не залежать від Відповідача, але є наслідками неправомірних дій та бездіяльності саме Позивача, як другої сторони господарського зобов`язання, який також порушив умови Договору, щодо своєчасної оплати поставленого раніше товару за Договором.
Як встановлено судом першої інстанції, Відповідач свої зобов`язання щодо передачі Позивачу частини товару (тов. позиції №7, 12, 15, 20, 23, 24 Специфікації №1 (Додаток №1 до Договору) - першої партії, виконав, а Позивач свій обов`язок в частині оплати раніше переданого товару порушив.
За твердженням, відповідача після нездійснення позивачем оплати першої поставки товару в строк, передбачений Договором, а також у зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язання оплатити товар, поставлений по іншим укладеним між сторонами договорам, скористався своїм правом, наданим йому частиною 5 статті 692 ЦК України щодо зупинення поставки наступних партій товару до моменту оплати позивачем попередньо поставленого товару.
Встановлені обставини в сукупності свідчать про наявність підстав для зменшення заявленої до стягнення суми пені та штрафу відповідно до статті 233 ГК України, статті 551 ЦК України, тому місцевий господарський суд, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, обґрунтовано задовольнив клопотання відповідача частково, і зменшив штрафні санкції на 80% та стягнув на користь позивача за первісним позовом 9392,26 грн (46961,29 * 80%) пені та 3612,41 грн (18062,03 * 80%) штрафу.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено. 
За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - залишити без задоволення.
Пункти 1-3 рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2022 у справі №915/540/21 - залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 28.06.2023.

Головуючий суддя                                                                                І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                                    О.Ю. Аленін    

Суддя                                                                                                    С.В. Таран