Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/149/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В. 
Категорія - 126  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Рябко А.Ю., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2023 року, якою: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

       На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою, приєднано невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29.05.2020 року, та остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років три місяці дванадцять днів.

       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 03.02.2023 року о 21 год. 57 хв. по вул.Академіка Тамма, 3/163 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Фортечного відділу ДВС у м.Кропивницькому ГТУЮ у Кіровоградській області від 06.02.2018 року (виконавче провадження №40217345), чим порушив вимоги ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 03.02.2023 року о 21 год. 57 хв. керував транспортним засобом «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Академіка Тамма, 3/163 у м.Кропивницькому, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29.05.2020 року, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки правопорушення вчинене повторно протягом року з моменту вчинення ОСОБА_1 24.12.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП – керування транспортним засобом, особою позбавленою права керування транспортними засобами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову та матеріали про правопорушення направити до військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Свої вимоги обґрунтував тим, що згідно частини 3 статті 15 КУпАП, при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
       Вказує, що призначаючи йому покарання у вигляді штрафу, судом першої інстанції не враховано те, що він здійснює функції водія, перебуваючи на службі в ЗСУ та судом першої інстанції порушено вимоги ст. 15 КУпАП. В судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив, що вину визнає повністю. Вказав. що у зв`язку із хворобою демобілізований. Просив скасувати постанову суду першої інстанції оскільки продовжує допомагати армії.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши  ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

       Оскільки, учасниками процесу доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.3 ст.126, ч.5 ст.126 КУпАП не оскаржується, апеляційний суд не входить в їх обговорення та в цій частині постанову суду першої інстанції не перевіряє. 

Відповідно до ст.15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами; за порушення зокрема правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення перебуваючи військовослужбовцем строкової служби, що в силу вимог ч.4 ст.15 КУпАП, є підставою для передачі матеріалів про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності. 
Так, відповідно до копій документів наданих у додатку до апеляційної скарги (а.с. 36), ОСОБА_1 хоча і є водієм автомобіля, проте згідно копії довідки військової частини НОМЕР_2 від 25.02.2022 року №23 перебуває у званні солдат на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 з 25 лютого 2022 року.

Оскільки ОСОБА_1 , як військовослужбовцем не строкової служби, допущено порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, то він має нести адміністративну відповідальність на загальних підставах. Більше того, другою складовою вимог ст. 15 КУпАП є належність транспортних засобів Збройним Силам України, проте жодних даних з цього питання апелянтом надано не було. Відтак, суд позбавлений можливості зробити обґрунтовані висновки щодо належності автомобіля на якому було вчинено правопорушення. Чіткого бачення щодо належності авто не дає і протокол про адміністративне правопорушення.
Крім того на даний час ОСОБА_1 не проходить службу у ВСУ, як пояснив демобілізований.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про необхідність передачі матеріалів командиру військової частини для притягнення його до дисциплінарної відповідальності є безпідставними.

Крім того, згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі особу останнього, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

        Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування чи зміни  по суті правильного винесеного судом рішення апеляційним судом не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

         Беручи до уваги  вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, а тому  апеляційна скарга   ОСОБА_1  задоволенню не підлягає.   

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

       Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)