ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 травня 2023 року           справа №200/4910/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі № 200/4910/22 (суддя в І інстанції Молочна І.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                           УСТАНОВИВ:

14.11.2022 ОСОБА_1 , позивач, звернулась з позовом до суду до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – відповідач-1): визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії №057250004636 від 20.09.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 11.09.2006 по 30.11.2006, з 01.12.2006 по 17.12.2006, з 26.02.2009 по 09.03.2009, 12.10.2009 по 25.04.2010.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі № 200/4910/22 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №057250004636 від 20.09.2022. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” періоди роботи з 11.09.2006 по 17.12.2006, з 26.02.2009 по 09.03.2009, з 12.10.2009 по 25.04.2010. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 27.08.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач № 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ГУ ПФУ в Донецькій області взагалі не вчиняло жодних дій у відношенні позивача, які б порушили його право на пенсійне забезпечення. Відповідачем № 2 лише було прийнято заяву про призначення пенсії, відскановано та внесено до відповідного програмного комплексу. Рішення про відмову в призначенні пенсії ухвалене за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Рівненській області.
Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією ID-паспорта громадянина України № НОМЕР_2 .
27.08.2022 через вебпортал Пенсійного фонду України позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
До заяви були додані, зокрема, копії таких документів: ID-паспорт, ідентифікаційний код, трудова книжка, військовий квиток.
20.09.2022 відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, прийняв рішення №057250004636 про відмову в призначенні пенсії, зі змісту якого вбачається наступне.
“Відмова про призначення пенсії ОСОБА_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 27.08.2022.
Пенсійний вік визначений частиною третьою статті 114 від 09.07.2003 № 1058-IV Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” незалежно від віку. Вік заявника 40 років 06 місяців 00 днів.
Страховий стаж особи становить 16 років 04 місяці 03 дні. Підсумок по стажу з урахуванням кратності + додаткові роки (за Список 1) 33 роки 04 місяці 03 дні.
Пільговий стаж на підземних роботах (професії за Постановою № 202) становить 20 років 04 місяці 29 днів.
Пільговий стаж на підземних роботах (провідні професії) становить 13 років 11 місяців 20 днів.
Частиною третьою статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що пенсія за віком призначається на пільгових умовах працівникам, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років. Працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - мають право на пенсію незалежно від віку за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання, згідно записів в Атестаті НР №11381802 від 19.08.1999, оскільки у документі не зазначено дату початку періоду навчання.
Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи, зазначених у наданих для призначення пенсії документах, повідомляємо наступне:
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів в уточнюючій довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №04/14-1397 від 03.08.2020, яка видана МЕУ ДП “Селидіввугілля” ВП “Шахта Котляревська”, за період роботи в “Шахта Росія” з 11.09.2006 по 30.11.2006, з 01.12.2006 по 17.12.2006, оскільки у довідці не дотримана форма Додатку 5, Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, що передбачає узагальнення періоду пільгового стажу (дні, місяці, роки).
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 12.02.2001, з 26.02.2009 по 09.03.2009 та з 12.10.2009 по 25.04.2010, оскільки за дані періоди роботи заявником не було долучено довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, форма якої передбачена в Додатку 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Згідно до пункту 20 Постанови “Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній” від 12.08.1993 № 637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі за Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування, затвердженими постановою КМУ від 07.11.2014 №1085-р, пільговий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Водночас зазначаємо, що на даний час опрацьовується проєкт постанови КМУ про внесення змін до Постанови № 637, зокрема в частині підтвердження пільгового стажу за періоди роботи на підприємствах, розміщених в районах здійснення заходів, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держава у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно частини третьої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” через відсутність необхідного пільгового стажу.
На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.”
Матеріали справи не містять доказів пропозиції суб`єкта владних повноважень позивачеві надати додаткові документи.
Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , записи №8-9, 14-15, 20-21 підтверджують, що позивач:  - з 11.09.2006 по 17.12.2006 – працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі “Шахта РОСІЯ” Державного підприємства “Селидіввугілля”; - з 26.02.2009 по 09.03.2009 – працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах в шахті в Товаристві з обмеженою відповідальністю “ЕКСІМЕНЕРГО”; - з 12.10.2009 по 25.04.2010 – працював підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею в Товаристві з додатковою відповідальністю “Орендне підприємство “Шахтоуправління імені В. І. Чапаєва”.
Судом встановлено, що відповідно до рішення відповідача-1 №057250004636 від 20.09.2022 до страхового стажу позивача не зараховано період навчання відповідно атестата серії НР №11381802 від 19.08.1999, що не заперечується відповідачами та не є спірним питанням у даній справі.
Позивач, не погодившись із рішенням відповідача-1 №057250004636 від 20.09.2022, звернувся з даним позовом до суду.
Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність відмови відповідача-1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Водночас пунктом 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зауважив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. 
Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.
Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.
За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до положень статті 5 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV  (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим  Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим  Законом  визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Зокрема частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, що передбачені списком, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (далі – Постанова №202).
Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Стаття 44 Закону №1058-IV визначає порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.
Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого  постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005  № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі  - Порядок № 22-1), зокрема, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)  (далі – Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пункт 20 Порядку №637 передбачає, зокрема, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого  Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Викладе зумовлює висновок суду, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Вказане відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 22.03.2018 у справі №208/235/17 (2-а/208/105/17), від 31.03.2020  у справі № 678/65/17.
Сторонами не оспорюється факт надання позивачем трудової книжки при зверненні до органу пенсійного фонду з питання призначення пенсії.
Як встановлено судом вище, в трудовій книжці серії НОМЕР_1 містяться записи щодо спірних періодів роботи позивача: - з 11.09.2006 по 17.12.2006 – працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею у відокремленому підрозділі “Шахта РОСІЯ” Державного підприємства “Селидіввугілля”; - з 26.02.2009 по 09.03.2009 – працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах в шахті в Товаристві з обмеженою відповідальністю “ЕКСІМЕНЕРГО”; - з 12.10.2009 по 25.04.2010 – працював підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею в Товаристві з додатковою відповідальністю “Орендне підприємство “Шахтоуправління імені В. І. Чапаєва”.
Тобто, як вбачається із трудової книжки серії НОМЕР_1 та підтверджується матеріалами справи, позивач спірні періоди роботи працював повний робочий день під землею за спеціальностями – прохідник та підземний гірничий майстер, що не оскаржується відповідачами.
Відповідно до розділу ІІ Постанови №202 до підземних гірничих робіт в рудниках для видобутку руд та інших корисних  копалин  з  вмістом  (в  тому  числі і у вміщуючих породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або  за  наявності газодинамічних явищ, гірничих ударів відносяться гірничі майстри підземних дільниць.
Водночас, матеріалами справи підтверджено, що записи у трудовій книжці підтверджують пільговий характер роботи позивача, що надає право на його включення до спеціального трудового стажу та спростовують твердження відповідача-1 про відсутність такого.
Відтак, суд критично оцінює покликання відповідача-1 в оскаржуваному рішенні щодо необхідності надання довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, форма якої передбачена в Додатку 5 Порядку №637, та на абзац четвертий пункту 20 Порядку №637, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Водночас, суд зазначає, що відповідно до частини третьої  статті 44 Закону № 1058-ІV  органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача у періоди з 11.09.2006 по 17.12.2006, з 26.02.2009 по 09.03.2009, з 12.10.2009 по 25.04.2010, що не потребувало надання уточнюючих довідок та надає право включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 05.08.2020 у справі №127/9289/17, висновки яких суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина п`ята статті 242 КАС України).
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно не врахував позивачу спірні періоди його роботи до пільгового стажу.
Крім того, на підставі пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до  частини третьої  статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених  пунктом 2.28  розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та  пам`ятку пенсіонеру  (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Судом встановлена відсутність доказів пропозиції суб`єкта владних повноважень позивачеві надати додаткові документи.
Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 гарантовано право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення відповідача-1, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, №057250004636 від 20.09.2022 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
В той же час, судом першої інстанції покладено зобов`язання щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи та повторно розглянути заяву про призначення пенсії  на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, хоча оспорюване (й скасоване рішенням місцевого суду в цій справі) рішення про відмову у призначенні пенсії було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Апеляційний суд зауважує на тому, що будь-які дії зобов`язального характеру, як спосіб поновлення порушених прав, можуть бути застосовані судом виключно до того органу, дії, бездіяльність чи рішення якого визнані протиправними та (або) скасовані.
Виходячи з вищевикладеного, у даній справі дії зобов`язального характеру можуть бути застосовані виключно до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, як органу, що допустив порушення під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення.  
Приймаючи до уваги наведене, пред`явлення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позбавлено як фактичних, так і юридичних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду – зміні.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України,          

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі № 200/4910/22 – задовольнити частково.  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі № 200/4910/22 – змінити.  
В абзаці третьому та четвертому слова «Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області» замінити словами «Головне управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області».  
У іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року у справі № 200/4910/22 – залишити без змін.  
Повне судове рішення – 09 травня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                                   А.А. Блохін

                                                                                                       Т.Г. Гаврищук

                                                                                                       І.В. Сіваченко