ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2023 року
м. Київ
справа № 127/12804/20
провадження № 51-423 км 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисника                                                     ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 7 листопада 2022 року та касаційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , котра брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 7 листопада 2022 року у кримінальному провадженні стосовно 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тропова Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя цього АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених             частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2022 року                ОСОБА_7  визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 296 КК, та призначено йому покарання:
- за частиною 1 статті 121 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років;
- за частиною 1 статті 263 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за частиною 4 статті 296 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років.
На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
На підставі частини 5 статті 72 КК зараховано  ОСОБА_7  у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 24 травня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_7 27 лютого 2019 року приблизно о 19:15, перебуваючи на перехресті вулиць Келецької та Трамвайної у м. Вінниці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень з колючими властивостями (медичну голку), побачивши малолітню ОСОБА_9 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, а також малолітній вік потерпілої, підійшов до ОСОБА_9 і наніс їй згаданою медичною голкою укол в праву сідницю, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.
Крім того, 26 березня 2019 року приблизно о 16:45 ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 51, що на просп. Космонавтів у м. Вінниці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень з колючими властивостями (медичну голку), побачивши ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, підійшов до потерпілої та наніс їй згаданою медичною голкою укол в ліву сідницю. 
Також, 5 квітня 2019 року приблизно о 20:20 ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку                  № 157, що на вул. Пирогова у м. Вінниці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень з колючими властивостями (медичну голку), побачивши неповнолітню ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно,                                        з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебуває                      в громадському місці, а також неповнолітній вік потерпілої, підійшов до                 ОСОБА_11 і наніс їй згаданою медичною голкою укол в ліву сідницю, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.
11 квітня 2019 року приблизно о 19:15 ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 21-А, що на вул. Миколи Амосова у м. Вінниці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень з колючими властивостями (медичну голку), побачивши ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та                    з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, підійшов до потерпілої та наніс їй згаданою медичною голкою укол в ліву сідницю, чим спричинив ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 цього ж дня приблизно о 19:20, перебуваючи на перехресті вулиць Келецька та Трамвайна у м. Вінниці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень з колючими властивостями (медичну голку), побачивши ОСОБА_13 , діючи умисно, повторно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, підійшов до потерпілої та наніс їй згаданою медичною голкою укол в ліву сідницю, чим спричинив ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження.
Крім того, в цей же день приблизно о 19:30 ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку                    № 54-А, що на вул. Трамвайній у м. Вінниці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень з колючими властивостями (медичну голку), побачивши ОСОБА_14 , діючи умисно, повторно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та                   з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, підійшов до потерпілої та наніс їй згаданою медичною голкою укол в ліву сідницю, чим спричинив ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження.
Також, 14 квітня 2019 року приблизно о 13 год ОСОБА_7 , перебуваючи на                                  вул. Топольського у м. Вінниці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень з колючими властивостями (медичну голку), побачивши ОСОБА_15 , діючи умисно, повторно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, підійшов до потерпілої та наніс їй згаданою медичною голкою укол в ліву сідницю, чим спричинив ОСОБА_15 легкі тілесні ушкодження.
Цього ж дня приблизно о 13:30 ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 1, що по 1-му пров. Шевченка у м. Вінниці, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень з колючими властивостями (медичну голку), побачивши ОСОБА_16 , діючи умисно, повторно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та                                  з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, підійшов до потерпілої та наніс їй згаданою медичною голкою кілька ударів у грудну клітку, чим спричинив ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 6 травня 2019 року приблизно                  о 8:30, перебуваючи близько 20 метрів від  будинку АДРЕСА_3 , маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень - дерев`яну палицю, побачивши неповнолітню ОСОБА_17 , діючи умисно, повторно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, а також неповнолітній вік потерпілої, підійшов до ОСОБА_17 і наніс їй вказаною дерев`яною палицею кілька ударів в область голови та по різних ділянках тулуба, а потім вкусив потерпілу за палець правої руки, чим заподіяв ОСОБА_17 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_7 в невстановлені досудовим розслідуванням дату та час,                                 у невстановленому місці, діючи умисно, незаконно (без передбаченого законом дозволу), придбав бойові припаси (патрони) для нарізної вогнепальної зброї, калібру                9 мм, в кількості 32 одиниці, які приніс до житлового будинку за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ), де незаконно зберігав, та які було виявлено й вилучено 24 травня 2019 року в період часу з 12:25 по 13:06 працівниками поліції в ході проведення огляду місця події.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 7 листопада 2022 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишено без змін.               
Вимоги касаційних скарг й узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі захисник засудженого - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 7 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_7 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зокрема, звертає увагу на те, що після усунення недоліків обвинувальний акт складено поза межами процесуальних строків, передбачених статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а тому місцевий суд повинен був закрити кримінальне провадження.
Крім того, зазначає, що в порушення вимог кримінального процесуального закону                     в суді першої інстанції підготовче судове засідання було проведено без його участі, він не був належним чином повідомлений про дату та час проведення підготовчого судового засідання, потерпілі не були належним чином повідомлені про дату проведення судових дебатів, їм не надавалася можливість виступу і судом не прийнято рішення щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_18 .
Також, вказує на незаконність ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 4 червня 2020 року про встановлення строків на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що тягне недопустимість письмових доказів, які не були відкриті стороні захисту в порядку статті 290 КПК. При цьому зазначає про недопустимість як доказу й протоколу аудіо-контролю місця від                                   9 вересня 2019 року.
На думку захисника, суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про витребування відомостей з ЄРДР та повторному допиті свідка ОСОБА_19 . 
Вказане залишилось без належної оцінки суду апеляційної інстанції, який свого рішення не мотивував та необґрунтовано залишив вирок місцевого суду щодо             ОСОБА_7 без змін. 
У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень й особі засудженого, просить ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_7  скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Вважає, що апеляційний суд, визнаючи обставинами, що обтяжують покарання - вчинення злочину повторно та вчинення злочину щодо малолітньої дитини, безпідставно залишив ОСОБА_7 строк остаточного покарання, призначеного місцевим судом, без змін. 
Відтак, на думку прокурора, ухвала суду апеляційної інстанції суперечить загальним засадам призначення кримінального покарання, наведеним у статті 65 КК, що                                є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, яке в свою чергу потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень й особі засудженого через м`якість.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав свою касаційну скаргу                              в повному обсязі та заперечив проти задоволення касаційної скарги прокурора  ОСОБА_8 .
Прокурор  ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу прокурора ОСОБА_8 та заперечив проти задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Інших учасників було повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак                     у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений перевіряти правильність застосування судами норм матеріального                  й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження судом касаційної інстанції є:                           1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується статтями 412 - 414 КПК.
Стосовно доводів касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про те, що після усунення недоліків обвинувальний акт складено поза межами процесуальних строків, передбачених статтею 219 КПК, що тягне за собою закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань                                і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Положеннями частини 1 статті 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. При цьому досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (пункт 4 частина 3 статті 219 КПК).
Згідно з приписами частини 1 статті 290 КПК досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Дії слідчого і прокурора, передбачені частиною 1 статті 291 та статтею 293 КПК (складення обвинувального акта, його затвердження, вручення стороні захисту                     і направлення до суду), є формою закінчення досудового розслідування                                               у кримінальному провадженні.
Вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, визначені у статті 291 КПК. 
Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право  повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає приписам цього Кодексу. У такому разі повноваження прокурора обмежені лише усуненням недоліків цього обвинувального акта, а саме його повернення не передбачає поновлення закінченого досудового розслідування. 
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 24 травня 2019 року                  ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 296 КК, і саме з цієї дати розпочався визначений у статті 219 КПК двомісячний строк досудового розслідування злочинів.
17 липня 2019 року постановою прокурора Вінницької місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 22 серпня 2019 року. 
Крім того, ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від             31 липня та 16 жовтня 2019 року вказаний строк продовжено до 24 листопада                          2019 року. 
20 листопада 2019 року прокурор направив  обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 296 КК до Вінницького міського суду Вінницької області.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 3 березня 2020 року, залишеній без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 травня 2020 року, обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.
Усунувши недоліки, 16 червня 2020 року сторона обвинувачення направила обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 до суду.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, повернення обвинувального акта для приведення його у відповідність вимогам КПК не відновлює досудове розслідування і подальше тривання строку досудового розслідування, тому в цьому аспекті значення має час надходження першого обвинувального акту до суду в межах чи поза межами строку досудового розслідування.
При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає складення та направлення обвинувального акту після усунення недоліків саме тим прокурором, якому його було повернуто судом. А прокурор ОСОБА_20 та слідчий ОСОБА_21 , всупереч тверджень захисника, відповідно до наявних у матеріалах справи постанов про призначення групи прокурорів та групи слідчих є уповноваженими особами у цьому кримінальному провадженні.
Доводи касаційної скарги прокурора ОСОБА_8 , котра не оспорюючи обставини кримінального провадження, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій ОСОБА_7 , вказує, що призначене остаточне покарання на підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень не відповідає ступеню тяжкості злочинів та особі засудженого через його м`якість, колегія суддів вважає необґрунтованими. 
Судами при призначенні ОСОБА_7 покарання, враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставин, що обтяжують покарання - вчинення злочину повторно та вчинення злочину щодо малолітньої дитини, надано належну оцінку даним про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, при цьому не залишив поза увагою суспільну небезпеку вчинених злочинів, а також те, що ОСОБА_7 свою вину не визнав та у потерпілих вибачення не попросив.
З огляду на встановлені обставини у їх поєднанні, суд апеляційної інстанції, дотримуючись приписів статті 419 КПК, вмотивовано дійшов висновку, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 8 років відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу, а також вимогам статті 65 КК, критерію справедливого покарання та його меті, з чим погоджується й колегія суддів. Переконливі аргументи, які би ставили під сумнів наведені висновки суду апеляційної інстанції і доводили необхідність скасування судового рішення в касаційній скарзі прокурора відсутні.
Разом з тим, розглядаючи доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_6 про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, а саме: проведення підготовчого судового засідання без його участі та без належного повідомлення його про дату та час проведення підготовчого судового засідання, колегія суддів доходить висновку про їх обґрунтованість з огляду на наступне.
За визначенням статті 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Виходячи зі змісту вимог статті 370 КПК, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим                       є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до частини 2 статті 314 КПК підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. 
За змістом статей 111, 134, 135 КПК повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях є не обов`язковою. В протилежному випадку здійснюється судовий виклик, що за своєю правовою природою є заходом забезпечення кримінального провадження. Повідомлення про дату, час та місце проведення процесуальної дії здійснюється шляхом його вручення учасникам кримінального провадження, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, повідомлення по телефону або телеграмою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог процесуального закону при розгляді провадження стосовно ОСОБА_7 місцевим судом не дотримано.
20 серпня 2020 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області було  призначено підготовче судове засідання на 12 год 20 серпня 2020 року, тобто в цей же день. 
При цьому, оскільки до суду також надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом окремою ухвалою в порядку статей 49, 53 КПК було постановлено призначити ОСОБА_7 захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для проведення окремої процесуальної дії - підготовчого судового засідання з вирішенням питання про запобіжний захід у зв`язку з неможливістю з`явитися його захисника - адвоката ОСОБА_6 . 
Згідно з пунктом 24 частини 1 статті 3 КПК судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження                              з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами. Тобто, підготовче судове засідання не є окремою невідкладною процесуальною дією.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 53 КПК слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли                   є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе. Запросити захисника до участі в окремій процесуальній дії має право і сам підозрюваний, обвинувачений. Якщо потреби у проведенні невідкладних процесуальних дій за участю захисника немає і коли неможливе прибуття захисника, обраного підозрюваним, обвинуваченим, протягом двадцяти чотирьох годин, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд мають право запропонувати підозрюваному, обвинуваченому залучити іншого захисника.
Разом з цим, в ході дослідження матеріалів провадження будь-яких відомостей щодо повідомлення про час та місце проведення підготовчого судового засідання та розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою захисника ОСОБА_6 , з яким ОСОБА_7 уклав договір про надання йому правової допомоги, колегією суддів не встановлено, як і будь-яких заяв від захисника щодо неможливості бути присутнім.
Право обвинувачуваного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини                і основоположних свобод. Крім того, Міжнародний пакт про громадянські та політичні права передбачає, що кожний має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому обвинувачення на ряд гарантій на основі повної рівності й, зокрема, бути засудженим у його присутності та захищати себе особисто або за допомогою обраного ним захисника.
Колегія суддів вважає, що з урахуванням приписів частин 1, 2 статті 53, частини 2  статті 314 КПК, Вінницький апеляційний суд в ухвалі від 7 листопада 2022 року, спростовуючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , дійшов безпідставного висновку, що участь захисника у цьому кримінальному провадженні під час підготовчого судового засідання є необов`язковою, а залучення судом першої інстанції захисника для проведення окремої процесуальної дії - проведення підготовчого судового засідання з вирішенням питання про запобіжний захід не                           є істотним порушенням вимог КПК, оскільки захисник ОСОБА_6 взагалі не був повідомлений про час і місце проведення підготовчого судового засідання.
Таким чином, під час розгляду провадження стосовно ОСОБА_7 суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість постановлених судових рішень, що відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 438 КПК є підставою для скасування таких рішень.
Разом з цим, колегія суддів позбавлена можливості перевірити інші доводи, наведені     у касаційній скарзі захисника, оскільки оцінка таких доводів можлива лише після усунення зазначених порушень.
За таких обставин, вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду щодо                         ОСОБА_7 підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а касаційна скарга захисника ОСОБА_6 - задоволенню частково.
При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити відповідно до вимог КПК, перевірити інші доводи касаційної скарги захисника і постановити законне, вмотивоване й обґрунтоване судове рішення.
Згідно з положеннями частини 3 статті 433 КПК суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції.
З метою запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, та забезпечення можливості проведення нового розгляду судом першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 7 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 червня 2023 року включно.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                          ОСОБА_3