Справа № 463/4748/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 33/811/583/23                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Козака В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 - адвоката Козака Володимира Івановича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 березня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 , визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 13.06.2022 о 00 год. 15 хв. на перехресті вул. Тракт Глинянський - вул. Сонячна в с.Підбірці Львівського району Львівської області керував транспортним засобом SKODA OKTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Козак В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 березня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також в апеляційній скарзі адвокат Козак В.І. порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження. 
На підтвердження обставин щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що у судовому засідання було оголошено лише резолютивну частину рішення, яку ні апелянту, ні правопорушнику вручено не було і не скеровано поштою, із повним текстом рішення ознайомився лише 07.04.2023 року на сайті ЄДРСР. Окрім цього, закінчення строку припадало на вихідний день.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а просто вимагав провести такий із використанням приладів дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом.
Вказує, що працівники поліції на вимогу ОСОБА_1 не показали на камеру документи у яких зазначалось про час проходження повірки приладом «Драгер», а також не зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення та не показали на камеру серійний номер приладу «Драгер», що унеможливлює його перевірку на наявність сертифікату відповідності та отриманні відомостей про останнє проходження повірки.
Звертає увагу, що поведінка ОСОБА_1 та неправомірні дії працівників поліції зафіксовано на відеокамери та долучені до матеріалів справи.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Козака В.І. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 13 червня 2022 року серії ААД №237474 (а.с.1);
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських відповідно до якого на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився;
- рапортом інспектора УПП у Львівській області Боровця О. ( а.с.4). 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння
Частина першаст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи сторони захисту про наявність порушень в діях поліцейських, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по сьогоднішній день, ОСОБА_1 та його захисник не зверталися зі скаргами щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому вони не відповідають дійсності, оскільки є суб`єктивними, тобто незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, внаслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати.
Щодо доводів апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а просто вимагав провести такий на справному і повіреному приладі, то такі є безпідставними.
Законодавець надає водієві право у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції в закладі охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції).
Як вбачається з відеозапису нагрудних камер працівників поліції, на вимогу  ОСОБА_1  поліцейські надали останньому документи про сертифікацію та дату проходження останньої повірки газоаналізатора Драгер, однак останній відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки вимагав пройти огляд на справному приладі. В подальшому поліцейський запропонував  ОСОБА_1  пройти огляд в медичному закладі, однак останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі також відмовився, а тому його доводи апеляційної скарги у цій частині не заслуговують на увагу.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити адвокату Козаку Володимиру Івановичу строк апеляційного оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 березня 2023 року.
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Козака Володимира Івановича - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         М.Ф.Романюк