ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3316/22                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 квітня 2023 року                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
  
В С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо неправильного нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018;
- зобов`язати відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 враховуючи базовий місяць січень 2008 року та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 враховуючи базовий місяць січень 2008 року без урахування раніше виплаченої суми;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати за період з 01.01.2016 по 29.01.2021, відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 06.06.2019 по 29.01.2021, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що в період з 03.06.2015 по 06.06.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та в теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . У період з 01.01.2016 по 01.03.2018 відповідач військова частина НОМЕР_1 не нараховував та не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі № 580/3763/20 було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018. Відповідач 29.01.2021 на виконання рішення суду від 16.11.2020 у справі № 580/3763/20, здійснив виплату позивачу індексації грошового забезпечення. Проте, відповідач при виплаті позивачу індексації грошового забезпечення застосував як базовий місяць не січень 2008 року. 07.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із врахуванням базового місяця січня 2008 року. Відповідач листом № 350/205/128/126 від 21.02.2022, відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення із застосуванням січня 2008 року, як базового місяця. Позивач вважає вказану відмову протиправною.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 р. позов задоволено частково.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 06 червня 2019 року по 29 січня 2021 року.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 26.04.2023. 
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в період з 03.06.2015 по 06.06.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі                                 № 580/3763/20 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.
На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі № 580/3763/20, відповідач 29.01.2021 виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 4435 грн. 66 коп..
07.02.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року.
Відповідач, листом № 350/205/128/126 від 21.02.2022, повідомив позивача про відсутність підстав для нарахування індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січня 2008 року.
Вважаючи, що відповідач протиправно не врахував січень 2008 року для обчислення індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що: відсутні підстави для застосування для обрахунку індексації позивачу січня 2008 року, як базового місяця; невиплачена сума індексації грошового забезпечення вважається доходом, у разі порушення строків виплати якого позивачу має бути нарахована компенсація втрати частини доходу; позивач був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 06.06.2019, у подальшому, на виконання рішення суду в справі № 580/3763/20, відповідач 29.01.2021 виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 4435 грн. 66 коп., тобто, з порушенням строків їх виплати; суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача у встановленому законом порядку нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення за період після виключення зі списків особового складу по дату виплати індексації грошового забезпечення, а саме, з                     06 червня 2019 року по 29 січня 2021 року. 
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки відповідач у повному обсязі виконав рішення суду в справі № 580/3763/20, при цьому, індексація грошового забезпечення не входить до складу грошового забезпечення, адже не має постійного характеру у контексті задоволення позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 06 червня 2019 року по 29 січня 2021 року.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
          Згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України, рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог про нарахування компенсації, а в частині відмови в задоволенні позову, рішення суду першої інстанції не переглядається.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ), військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до приписів частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Так, абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ, визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач був виключений зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 06.06.2019, а на виконання рішення суду Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі № 580/3763/20, відповідач 29.01.2021 виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 4435 грн. 66 коп., тобто з порушенням строків їх виплати.
Згідно з нормами ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Тож, з наведеного слідує, що невиплачена сума індексації грошового забезпечення вважається доходом, у разі порушення строків виплати якого позивачу має бути нарахована компенсація втрати частини доходу.
Згідно змісту ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
За змістом ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Використане у статті 3 Закону № 2050-III, формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що у випадку бездіяльності уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати позивачеві суми індексації, навіть на виконання рішення суду, він має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних сум доходів.
Щодо доводів апелянта про те, що індексація грошового забезпечення не входить до складу грошового забезпечення, адже не має постійного характеру, колегія суддів зазначає, що індексація грошового забезпечення є складовою заробітної плати. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.
Враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.
У випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 29 квітня 2021 року у справі № 240/6583/20).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача у встановленому законом порядку нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення за період після виключення зі списків особового складу по дату виплати індексації грошового забезпечення, а саме з 06 червня 2019 року по 29 січня 2021 року. 
          Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд -
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 р. - залишити без змін.
          
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                          О.М. Ганечко 

Судді                                                                                                       В.В. Кузьменко
                                                                                                                    
                                                                                                    Я.М. Василенко