Ухвала
 
12 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/45015/20
провадження № 61-4880ск23 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Лук`янчука Артема Володимировича як представника ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицької Сніжани Володимирівни, треті особи: Головне управління Держпраці у Київській області, Міністерство юстиції України, про визнання наказу незаконним, зміну дати звільнення, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому, збільшивши свої позовні вимоги у грудні 2021 року, просила визнати незаконним наказ від 15 червня 2020 року № 12 про звільнення її з займаної посади помічника приватного нотаріуса за пунктом 4 статті 40 КЗпП України;
зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицьку С. В. видати ОСОБА_2 її трудову книжку; 
зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицьку С. В. внести відомості до трудової книжки про звільнення              ОСОБА_2 з посади помічника приватного нотаріуса за згодою сторін 13 липня 2020 року, за пунктом 1 статті 36 КЗпП України; 
стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 63 456,60 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 81 430,20 грн, компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 2 719,56 грн та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.
 
Печерський районний суд м. Києва рішенням від 27 липня 2022 року позов задовольнив. Визнав незаконним наказ від 15 червня 2020 року № 12 про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади помічника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицької С. В. на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України. 
Зобов`язав приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицьку С. В. видати ОСОБА_2 трудову книжку. 
Визнав недійсним запис у трудовій книжці про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади помічника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицької С. В. у відповідності до наказу від 15 червня 2020 року № 12 на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України, у зв`язку із систематичними прогулами. 
Змінив формулювання причини звільнення ОСОБА_2 , а саме: зі «звільнена на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з систематичними прогулами» на «звільнена, 13 липня 2020 року за згодою сторін, на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України».
Стягнув з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шептицької С. В. на користь ОСОБА_2 заборгованість із заробітної плати у розмірі 63 456,60 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 81 430,20 грн,, компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 2 719,56 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.
Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. 
Допустив негайне виконання рішення в частині стягнення на користь                 ОСОБА_2 розміру невиплаченої заробітної плати за один місяць.
 
Київський апеляційний суд постановою від 22 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , залишив без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня             2022 року - без змін.
 
03 квітня 2023 року адвокат Лук`янчук А. В. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року у цій справі. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
В касаційній скарзі адвокат Лук`янчук А. В. як представник ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року складено 23 лютого 2023 року, а отримано відповідачем 03 березня 2023 року, що підтверджується копією конверту поштового відправлення з ідентифікатором 0318632691190 та роздруківкою відстеження поштового відправлення з ідентифікатором 0318632691190 з офіційного сайту АТ «Укрпошта».
Згідно з актом управління забезпечення автоматизованого документообігу Верховного Суду від 05 квітня 2023 року № 448, під час розкриття конверта, отриманого поштою, виявлено відсутність документів, зазначених у додатках до касаційної скарги, яка надійшла від представника ОСОБА_1 -              Лук`янчука А. В. , а саме: копії касаційної скарги з додатками для інших учасників справи (в наявності копія касаційної скарги лише для позивача у справі); копія конверту поштового відправлення з ідентифікатором 0318632691190; роздруківка відстеження поштового відправлення з ідентифікатором 0318632691190 з офіційного сайту АТ «Укрпошта».
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження з наведених підстав.
 
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявнику про необхідність надання доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
 
Крім того, в порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником до касаційної скарги не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів третім особам (Головному управлінню Держпраці у Київській області та Міністерству юстиції України).
 
Також, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги на рішення суду, яким вирішено позовну заяву майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Позовну заяву подано у жовтні 2020 року, позовні вимоги збільшено у грудні 2021 року, тому ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб -                     2 270,00 грн, підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги за три немайнові вимоги становить 5 448,00 грн (908,00 грн х 3 х 200 %).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги за вимоги майнового характеру становить 3 152,13 грн (63 456,60 грн + 81 430,20 грн + 2 719,56 грн +                     10 000,00 грн) х 1 % х 200 %). 
 
Отже, судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 8 600,13 грн (5 448,00 грн + 3 152,13 грн).
 
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 8 600,13 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 8 600,13 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.                                р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу адвоката Лук`янчука Артема Володимировича як представника ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду             м. Києва від 27 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду              від 22 лютого 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            А. Ю. Зайцев