10.04.23
33/812/137/23

Справа № 490/4784/23
Провадження № 33/812/137/23 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
10 квітня 2023 року                                                 м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Базовкіної Т.М.,
із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Балабан О.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Балабан Оксани Іванівни на постанову, яку ухвалив Центральний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Подзігун Галини Володимирівни у приміщенні цього ж суду 14 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,
у с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №331245 від 09 жовтня 2022 року ОСОБА_1 09 жовтня 2022 року о 14:30 год. в м. Миколаєві, вул. 1 Воєнна 46, керував транспортним засобом Volkswagen Scirocco, номерний знак, НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Такі дії кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі 17 000 гривень, стягнуто в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Балабан О.І. на постанову суду подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не був водієм, а знаходився біля транспортного засобу на узбіччі дороги, оскільки автомобіль був несправним, стояв в нерухомому стані та в нього були ввімкнуті аварійні сигнали. 
Відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції не містять фіксування факту перебування ОСОБА_1 за кермом.
ОСОБА_1 не порушував жодних правил дорожнього руху, що давало би підставу поліцейським здійснити його зупинку та перевірку документів та встановлення ознак сп`яніння.
Крім того працівниками поліції був проведений особистий огляд ОСОБА_1 та обшук в автомобілі. Оскільки після встановлення його особи, працівниками поліції було з`ясовано, що ОСОБА_1 притягався до кримінальної відповідальності за злочин пов`язаний із наркотичними речовинами.
Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить того, що ОСОБА_1 перевірявся працівниками поліції на наявність ознак наркотичного сп`яніння.
ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте після того, як він сів до автомобілю працівників поліції, вони чинили на нього тиск, а саме зазначали, що йому на відеокамеру необхідно відмовитись від огляду в медичному закладі, та запевняли, що вони складуть протокол формально, а суди ці справи довго не розглядають, а ОСОБА_1 не буде покарано, а також обіцяли не забирати водійське посвідчення та автомобіль. При цьому, під час цих роз`яснень, працівники поліції вимикали камеру, та зйомка не є безперервною.
Також працівники поліції зазначали, що якщо ОСОБА_1 вживав наркотичні засоби в термін від 3до 6місяців, тест покаже це, то в цьому разі в нього заберуть водійське посвідчення та автомобіль.
Зазначена поведінка працівників поліції є неприпустимою, фактично ОСОБА_1 залякали, посіяли в ньому певні сумніви та спровокували на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, в нього не вилучалось водійське посвідчення, не видавався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Балабан О.І., які підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав. 
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону. 
Згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі – Правила)) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приписами пункту 2.5 Правил передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно частини 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно частини 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульований також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735).
Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: 
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395). 
Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного правопорушення, в тому числі, утворює наступна сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками, зокрема, наркотичного сп`яніння, та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.
З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №331245 від 09 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 09 жовтня 2022 року о 14:30 год. в м. Миколаєві, вул. 1 Воєнна 46, керував транспортним засобом Volkswagen Scirocco, номерний знак, НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку в медичному закладі відмовився.
Вказаний протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , без зауважень та заперечень.
Працівником поліції складено направлення на огляд водія ОСОБА_1 в медичному закладі.
Вказані у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються і дослідженим судами першої та апеляційної інстанцій відеозаписом з нагрудної камери 470385, проведеним працівниками поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги судом відхиляються з таких підстав.
Стосовно посилання апелянта на те, що працівниками поліції не були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння і ці ознаки не підтверджуються відеозйомкою.
За змістом пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції № 1452/735 виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак сп`яніння через зовнішні ознаки та поведінку, що є передумовою проведення відповідного огляду, покладається на поліцейських, а не на суд. 
У даній справі ці ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 (порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності), були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським (а.с. 1).
За такого матеріали, наявні у справі, підтверджують наявність у поліцейських підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.
Щодо заперечень ОСОБА_1 факту керування автомобілем, апеляційний суд їх відхиляє. 
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
У постанові від 20 лютого 2019 по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Таким чином, керування транспортним засобом – це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху – для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Так, з початку відеозапису вбачається, що автомобіль марки Volkswagen Scirocco, номерний знак НОМЕР_1 , припаркований на узбіччі дороги з ввімкненими аварійними сигналами, а ОСОБА_1 знаходиться біля автомобілю. Працівники поліції проводять огляд транспортного засобу за участі ОСОБА_1 . Інших осіб поряд немає.
ОСОБА_1 на прохання поліцейських відчиняє багажне відділення, відчиняє «бардачок», тобто вчиняє дії, які притаманні особі, яка керує транспортом та несе за це відповідальність, та не заперечує факту керування цим транспортним засобом.
На запитання працівника поліції, чи є ОСОБА_1 власником зазначеного транспортного засобу – відповідає: «Так» (час запису 14:29:00).
       В подальшому на відеозаписі (час запису 14:51:47 – 14:53:00) зафіксовано, що після приїзду до медичного закладу, під час складання матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в розмові з іншим поліцейським розповідає, що «півроку не їздив; вчера попытался выехать, более менее; а это, думаю, выеду; буду ехать домой … через Володарского , заглохла».
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що напередодні дня складання протоколу про адміністративне правопорушення, 09 жовтня 2022 року, він з товаришем ремонтували автомобіль, а того дня автомобіль «заглох», і він вимушений був «толкати» його по дорозі, коли під`їхали поліцейські. 
Таке свідчить про вчинення ОСОБА_1 технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, тобто виконання функцій водія.
       Апеляційний суд виходить з того, що відеофіксація факту керування транспортним засобом особою безпосередньо перед зупинкою та пропонування пройти огляд є необов`язковою, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності.
За такого апеляційний суд вважає, що наявними у справі доказами у їх сукупності та взаємозв`язку доведеним, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед тим, як працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Та, обставина, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, не виключає можливість огляду водія на стан сп`яніння у разі виявлення у нього ознак відповідного сп`яніння та притягнення його до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, якщо відповідно до встановлених обставин ця особа керувала транспортним засобом безпосередньо перед його зупинкою та вимогою працівників поліції пройти огляд. 
Аргументи апеляційної скарги щодо проходження ОСОБА_1 в КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради медичного огляду, проведеного 11 жовтня 2022 року об 16год. 20 хв. та 12 жовтня 2022 року о 20год.55хв., за результатами якого у нього не виявлено ознак наркотичного сп`яніння, суд відхиляє, виходячи з наступного.
Відповідно до норми ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. 
Згідно частин 5, 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюють в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За положеннями пунктів 12 розділу ІІ, 17 розділу ІІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставила, про що робиться запис у згаданому вище висновку.
Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння. 
Відповідно до п. 9 Розділу ІІ зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Як передбачено п. 16 розділу ІІІ Інструкції складається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) встановленого зразку (додаток 4), який видається на підставі акту медичного огляду.
Отже, направлення особи, що підлягає медичному огляду на стан наркотичного сп`яніння у супроводі працівника поліції, огляд у медичному закладі саме в присутності представника поліції, відповідає вимогам вищезазначених положень закону та Інструкції. 
Тому додані до апеляційного суду висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 987 від 11 жовтня 2022 року та № 999 від 12 жовтня 2022 року КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, в яких зазначено, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, не може розцінюватися апеляційним судом як належний доказ проходження ним медичного огляду саме 09 жовтня 2022 року, оскільки ці документи не відповідають вище вказаним вимогам закону до проходження такого огляду (видані у відсутності поліцейського, який направляв його на огляд 09 жовтня 2022 року, та більш ніж через дві години після виявлення підстав для огляду).
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено не за керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на визначення такого стану, а факт відмови від проходження медичного огляду є доведеним зібраними у справі доказами.
Посилання захисника Шевченка М.М. на неправомірну поведінку працівників поліції, тиск з їх боку, спонукання ОСОБА_1 відмовитись проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння не заслуговують на увагу.
Так, згідно відповіді на звернення Михайлу Шевченку Національної поліції України УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції № 3590/41/23-2022 від 31 жовтня 2022 року за результатами проведеної перевірки встановлено, що працівники поліції діяли в рамках закону, дотримуючись положень Конституції України та Закону України «Про національну поліцію». Інформація, викладена у заяві ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження.
Зазначене рішення скаржником не було оскаржене відповідно до Закону України «Про звернення громадян». 
До того ж роз`яснення посадовою особою патрульної поліції порядку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та наслідки такого огляду (відмова від огляду) не свідчить про чинення тиску на ОСОБА_1 з боку поліцейських. 
Крім того, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними, враховуючи факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. 
З відеозапису з бодікамери поліцейського також вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі на що той спочатку погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (час запису 14:31:40).
ОСОБА_1 у супроводі працівників поліції з`явився до медичного закладу, проте відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння (час запису 14:48:58).
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме – відмовою ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
До того ж факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не оспорювався.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено відмова ОСОБА_1 поліції пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
При цьому апеляційний суд враховує вказівки Європейського суду з прав людини про те, що право на вмотивованість судового рішення має захистити особу, яка звернулась до суду, від сваволі. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Посилання скаржника на те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, а також у нього не було вилучено його посвідчення водія, суд до уваги не бере, оскільки вказані обставини не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому не входять до предмета доказування у даному провадженні.
Тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 331245 від 09 жовтня 2022 року не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.
Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.
Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Балабан Оксани Іванівни залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Миколаївського апеляційного суду                        Т.М. Базовкіна