П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/33350/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Нагірняк Микола Федорович 
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
27 червня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просив:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому, після проведення перерахунку пенсії (на виконання рішення суду) з 01.12.2019 року пенсії в розмірі 70% основного розміру пенсії замість встановлених раніше 77% та обмеженням пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами;
- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нараховувати та виплату йому пенсії з 01.12.2019 року в повному обсязі, з урахуванням основного розміру пенсії 77% від відповідних сум грошового забезпечення, без обмеженням пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому пенсія призначена відповідно до положень цього ж Закону N 2262-XII в розмірі 90% від суми його грошового забезпечення, що підлягає врахуванню для призначення пенсії.
З 01.01.2016 Позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/30164/21 Відповідача зобов`язано з 01.12.2019року здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання по Житомирській області №33/26/117-1890 від 21.07.2021року.
Відповідачем здійснено такий перерахунок пенсійних виплат в розмірі 70% від суми його грошового забезпечення, що підлягає врахуванню для призначення пенсії, та з обмеженням пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами.
Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності протиправності в діях Відповідача щодо визначення при проведенні з 01.12.2019року перерахунку пенсії Позивача її максимального розміру в межах 70% від сум грошового забезпечення та з обмеженням пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами.
Позивач вважає, що йому була призначена пенсія в розмірі 77% від сум його грошового забезпечення, а тому відповідно до вимог ст.58 Конституції України подальші зміни в законодавстві не можуть призводити до порушення його прав шляхом зменшення максимального розміру уже призначеної пенсії.
Такі доводи Позивача в цій частині позовних вимог узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на таке.
Так, за приписами частини третьої статті 51 Закону N 2262-XII перерахунок пенсій зумовлюється зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Вказані правові норми не передбачають при проведенні такого перерахунку обмеження розміру перерахованої пенсії або встановлення її максимального розміру.
Суд визнає, що відповідно до вимог частини другої статті 13 Закону N 2262-XII максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Саме вказаними правовими нормами обґрунтоване рішення Відповідача щодо встановлення при проведенні з 01.12.2019року перерахунку пенсії Позивача її максимального розміру в межах 70% від сум грошового забезпечення.
Такі дії Відповідача стали наслідком помилкового застосування у спірних правовідносинах положень статті 13 Закону N 2262-XII.
Відповідач не врахував, що вказані правові норми статті 13 Закону N 2262-XII регулюють виключно правовідносини щодо призначення відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років, а не правовідносини щодо проведення перерахунку уже призначеної пенсії.
Правовідносини щодо призначення та перерахунку пенсії мають різну правову природу, так як є різними за змістом і механізмом проведення таких процедур.
Безспірно, при призначенні відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років підлягають врахуванню вказані правові норми статті 13 Закону N 2262-XII, але такі ці норми не підлягають застосуванню при перерахунку вже призначеної пенсії.
Таким чином, обмеження щодо максимального розміру пенсії за віком, передбачені ст.13 Закону N 2262-XII, не підлягають врахуванню при проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії Позивачу.
Зазначене свідчить про наявність порушеного права Позивача щодо встановлення з 01.12.2019року при перерахунку розміру його раніше призначеної пенсії обмеження її розміру в межах 70%.
Як зазначено у відзиві Відповідача та в листі від 24.11.2022року, застосування максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність (20270,00грн.), зумовлено вимогами Закону України від 08.07.2011 N 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон N 3668-VI), в редакції Закону N 911-VIII, та Закону України 27 березня 2014 року N 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон N 1166-VII).
Такі доводи та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області не в повній мірі ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.
Безспірно, приписами статті 2 Закону N 3668-VI, в редакції Закону N 911-VIII, передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), окрім іншого, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Аналогічно Законом N 3668-VI були внесені зміни до ст.43 Закону N 2262-XII, які передбачали, що "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність";
Більш того, вказану частину, яка в подальшому стала частиною сьомою, ст.43 Закону N 2262-XII Законом N 911-VIII доповнено другим реченням, а саме "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".
Правові норми Закону N 3668-VI набрали чинності з 01.10.2011року, а правові норми Закону N 911-VIII набрали чинності з 01.01.2016року.
Суд враховує доводи Позивача, що вказані правові норми (в цілому) ч.7 ст.43 Закону N 2262-XII, що набули чинності відповідно до Закону N 3668-VI та Закону N 911-VIII, були предметом судового розгляду Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (справа № 1-38/2016).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обидва речення частини сьомої статті 43 Закону N 2262-XII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
Таким чином, з дня набрання чинності вказаного рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обмеження пенсій, призначених відповідно до положень Закону N 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, є неконституційними.
Одночасно суд вважає безпідставними доводи Відповідача, які наведені у відзиві, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII (надалі - Закон № 1774-VIII), що набрав чинності з 01.01.2017року, повторно вносилися зміни до ч.7 ст.43 Закону N 2262-XII щодо обмежень максимального розміру пенсій, призначених за цим Законом.
Безспірно, згідно вказаних змін цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" лише замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
Зазначене свідчить, що обмеження щодо максимального розміру пенсії, передбаченні вимогами Закону N 3668-VI (в редакції Закону N 911-VIII) та Закону № 1774-VIII, не підлягають застосуванню до спірних відносин щодо обмеження з 01.07.2022року розміру призначеної Позивачу пенсії за Законом N 2262-XII.
Таким чином, позовні вимоги Позивача відповідають вимогам чинного законодавства, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Порушене право Позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження з 01.12.2019року розміру раніше призначеної пенсії в межах 70%. та максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таке порушене право підлягає відновленню шляхом зобов`язання Відповідача провести перерахунок пенсії Позивача з 01.12.2019року із врахуванням 77% від розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання по Житомирській області №33/26/117-1890 від 21.07.2021року, без обмежень максимальним розміром та її виплату.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Курко О. П.