П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/18672/22	
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді - Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну   скаргу   ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від              02 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського державного університету внутрішніх справ про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року позивач  звернувся до суду з   позовом до відповідача та просив     зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену                         Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких               виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським                    та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 24.06.2022 року по 18.07.2022 року включно у розмірі 30000,00 грн.; зобов`язати Одеський державний університет                        внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з 19.07.2022 року по день набрання рішенням законної сили, у розмірі до                       30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", № 168 від 28.02.2022 року.
В обґрунтування позову зазначалось, що  з липня 2022 року відповідачем не приймалися накази про встановлення додаткової винагороди поліцейським з числа працівників університету та не нараховувалися і, відповідно, не виплачувалися передбачена законодавством додаткова винагорода позивач вважає таку бездіяльність протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду 
Рішенням  Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року, ухваленого  в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Одесі у  задоволені позову відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням,   ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Доводами апеляційної скарги  зазначено,  що  позивачу безпідставно не була нарахована та не виплачена додаткова винагорода, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається про обгрунтованість та законність рішення суду першої інстнації, тому просить  в задоволенні апеляційної скарги відмовити. 
Також, представником Одеського державного університету внутрішніх справ до суду надано клопотання про повернення апеляційної скарги, оскільки до апеляційної скарги надано ордер згідно якого в графі прізвище, ім`я по батькові або найменування                                особи, якій надається правова допомога зазначено іншу фізичну особу, а не позивача у справі.
Дослідивши матеріали справи колегія суддів зазначає,  що заява Одеського державного університету внутрішніх справ  про повернення апеляційної скарги  у відповідності до ч.2 ст. 167   КАС України є очевидно безпідставною та необґрунтованою, оскільки до апеляційної скарги поданої адвокатом Гайдай Я.Ф.  надано ордер Серія ВН №1125123, згідно якого правова допомога надається ОСОБА_1 ( арк. спр. 167), що спростовує доводи представника відповідача.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено,   ОСОБА_1 працює на посаді інспектора відділення організації служби Одеського центру первинної професійної підготовки «Академія поліції» (м. Одеса) Одеського державного університету внутрішніх                         справ.
За період з 24.02.2022 р. по 23.06.2022 р. ОДУВС здійснювалося нарахування та виплата додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно усім відрядженим до університету поліцейським, у тому числі і позивачу - ОСОБА_1 , що підтверджується наказами  ОДУВС № 131 від 29.03.2022 р. «Про встановлення додаткової винагороди поліцейським з числа працівників університету» за період з 24 лютого до 25 березня 2022 року»; № 106 о/с від 27.04.2022 р. «Про встановлення додаткової винагороди поліцейським з числа працівників університету за період з 26 березня до 24 квітня 2022 року»; № 145 о/с від 26.05.2022 р. «Про встановлення додаткової винагороди поліцейським, з числа працівників університету за період з 25 квітня до 24 травня 2022 року»; № 308 від 29.06.2022 р. «Про встановлення додаткової винагороди поліцейським з числа працівників університету за період з 25 травня до 23 червня 2022 року».
Судом встановлено,  що з липня 2022 року відповідачем не приймалися накази про встановлення додаткової винагороди поліцейським з числа працівників університету та не нараховувалися  , тому відповідно не виплачувалися додаткова винагорода в розмірі                 30000 грн. щомісячно.
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних             повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 94 Закону Закон № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Відповідно до статті 71 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейські за їхньою             згодою можуть бути відряджені до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, але зі звільненням із займаної посади з подальшим призначенням на посади відповідно до переліку посад, які можуть бути заміщені поліцейськими в державних органах, установах та організаціях, що затверджується Президентом України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №260).
Згідно з п.п. 3, 13, 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії;                               5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення поліцейським та здобувачам ЗВО здійснюється щомісяця з 25 числа по останній день місяця за поточний місяць.
При прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента продовжено. 
Приписами п.п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (в первісній редакції) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата                        такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів                      (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення                          видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
Отже, на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України та строк дії якого в подальшому було продовжено), співробітникам Національної поліції України Постановою КМУ №168 передбачена виплата додаткової винагороди та збільшеної додаткової винагороди.
При цьому суд зазначає, що 07.07.2022 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», де пунктом 2-1 передбачено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №775 від 28.11.2022 року затверджено «Порядок та умови виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 01 грудня 2022 року за №1514/38850.
У затвердженому Порядку та умовах виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану вказано розмір, підстави та терміни виплати додаткової винагороди поліцейським, відрядженим до закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.
Так відповідно до пункту 2 Порядку на період дії воєнного стану додаткова винагорода поліцейським виплачується в розмірах:
1) до 10000 гривень - поліцейським, крім тих, що визначені в підпункті 2 цього пункту, - пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які здійснюють повноваження поліції в місцях завдання ракетних ударів та/або ударів безпілотних літальних апаратів (далі - удари), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 30000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу їх здійснення;
2) до 30000 гривень - поліцейським, які проходять службу на територіях Харківської, Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей, Нікопольської, Марганецької міських, Червоногригорівської селищної, Покровської, Мирівської сільських територіальних громад Нікопольського району, Зеленодольської міської, Грушівської сільської територіальних громад Криворізького району Дніпропетровської області, Новопавлівської, Великомихайлівської сільських, Покровської селищної територіальних громад Синельниківського району Дніпропетровської області, Очаківської міської, Куцурубської сільської територіальних громад Миколаївського району Миколаївської області, Сновської, Корюківської міських територіальних громад Корюківського району, Семенівської та Новгород-Сіверської міських територіальних громад Новгород-Сіверського району, Городнянської міської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, Середино-Будської, Дружбівської, Глухівської міських, Зноб-Новгородської, Свеської, Есманьської, Шалигинської селищних територіальних громад Шосткинського району, Путивльської міської, Новослобідської сільської територіальних громад Конотопського району, Білопільської міської, Краснопільської, Хотінської селищних, Миропільської, Юнаківської сільських територіальних громад Сумського району, Великописарівської селищної територіальної громади Охтирського району Сумської області пропорційно в розрахунку на місяць;
3) до 100000 гривень - поліцейським, зазначеним у підпунктах 1, 2 цього пункту, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення                                   заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі -  бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно участі в бойових діях або               заходах.
Пунктом 3 Порядку чітко вказано виконання яких саме завдань поліцейськими вважається безпосередньою участю в бойових діях та заходах.
Так до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належить здійснення поліцейським у районах проведення воєнних (бойових) дій: 1) бойових (спеціальних) завдань із відсічі та стримування збройної агресії проти України під час підпорядкування поліцейського відповідному органу військового управління або на виконання бойових розпоряджень такого органу;  2) виконання розвідувальних завдань, у разі їх залучення розвідувальним органом відповідно до законодавства; 3) охорони об`єктів (у тому числі несення служби на блокпостах) під час відбиття збройного нападу чи нанесення по них вогневого ураження противником, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення; 4) боротьби з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями в умовах                безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником; 5) розмінування, що має оперативний характер, у частині виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів; 6) заходів з евакуації населення (жителів) із територій (населених пунктів), які під час здійснення таких заходів піддаються вогневому ураженню противника.
Пункт 5 затвердженого Порядку містить вичерпний перелік документів, що підтверджують безпосередню участь поліцейських у бойових діях та заходах, а саме наказ (у тому числі наказ на виконання бойового розпорядження); доручення; стройова записка;  рапорт поліцейського (доповідна записка) про безпосередню участь у бойових діях або заходах; акт перевірки об`єкта на наявність вибухонебезпечних предметів або акт знищення (знешкодження) вибухонебезпечних предметів або таких, що їх нагадують; звернення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про відселення людей із місць, небезпечних для проживання, плани проведення евакуації населення (обов`язкової евакуації окремих категорій населення), витяг з інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" про виконання завдань диспетчера (оперативного чергового) про реагування на повідомлення (заяви) осіб про необхідність евакуації людей унаслідок збройної агресії; графіки чергувань (розстановка нарядів поліції);  витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; витяг з єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" або журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події;  акт уповноваженого органу або посадової особи про залучення поліцейських із числа здобувачів освіти, відряджених поліцейських до безпосереднього виконання повноважень поліції;інші документи, у яких містяться відомості про участь поліцейського в бойових діях або заходах в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником.
Таким чином, збільшена додаткова винагорода  виплачується тільки при залученні працівників поліції до спеціальних завдань та за наявності підтверджуючих                      документів.
Відповідно до абз.2 п.8 та пп.9 п. 14 затвердженого Порядку, зокрема, встановлено, що додаткова винагорода виплачується поліцейським, відрядженим до закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, до 30 червня 2022 року.
Додаткова винагорода не виплачується за умов, якщо поліцейські відряджені до державних органів, установ та організацій, крім тих, які залучаються в установленому порядку до безпосереднього виконання повноважень поліції.
При цьому у п.3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №775 від               28.11.2022 року вказано, що він набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 8 Порядку та умов, який застосовується з 24 лютого 2022 року, підпункту 9 пункту 14 Порядку та умов, який застосовується з 01 липня 2022 року, підпункту 10 пункту 14 Порядку та умов, який застосовується з 01 травня 2022 року.
Судом встановлено, що за період з 24.02.2022 р. по 23.06.2022 р. ОДУВС здійснювалося нарахування та виплата додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно усім відрядженим до університету поліцейським, у тому числі і позивачу ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась  додаткова винагорода у розмірі                30000 грн. 
Однак, після набрання чинності змін до постанови № 168, які були внесені постановою Кабінету Міністрів від 07.07.2022 року № 793, стосовно того, що порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги визначаються керівниками міністерств та державних органів починаючи з 24.06.2022 року до моменту реєстрації та оприлюднення тексту поліцейським, відрядженим в порядку статті 71 Закону України «Про Національну поліцію», тимчасово припинено нарахування та виплату останньої.
Відповідно до п.п. 9 п. 14 Порядку № 775, який застосовується з 01.07.2022 року, додаткова винагорода не виплачується за умов, якщо поліцейські: відряджені до державних органів, установ та організацій, крім тих, які залучаються в установленому порядку до безпосереднього виконання повноважень поліції. 
Таким чином, колегія суддів зазначає, що  за період починаючи з 01.07.2022 р. та до теперішнього часу   ОСОБА_1 як поліцейський, відряджений до закладу вищої освіти зі специфічними умовами навчання, що здійснює підготовку поліцейських, не має права на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, оскільки не виконує завдань, покладених безпосередньо на Національну поліцію.
Зокрема, матеріали справи не містять жодного доказу того, що позивач залучався до безпосереднього виконання повноважень поліції, а тому правові підстав для нарахування та виплати йому додаткової винагороди розмірі 30000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць з 01.07.2022  та  в подальшому  відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 судом не вбачається.
Також матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач у цей період брав безпосередню участь в бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно участі в бойових діях або заходах.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідач  ОДУВС здійснив доплату позивачу належної йому суми за період з 24.06.2022 р. по 30.06.2022р. в розмірі - 7000 грн. згідно наказу ОДУВС № 614 від 08.12.2022 р. «Про встановлення додаткової винагороди поліцейським, що відряджені до ОДУВС, на період дії воєнного стану за період з 24 червня до 30 червня 2022 року». 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що  на виконання Постанови № 168 та Порядку № 775 позивачу повністю виплачено додаткову винагороду в розмірі                       30000 грн. щомісячно за період з 24.02.2022р. по 30.06.2022 р. включно, що сумарно складає 127000 грн.
Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не                        означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної                 підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру                рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний                                   обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того,                    ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних                                         країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Підсумовуючи усе наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає               апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути                     оскаржені.
Керуючись  ст. ст. 262, 263,  308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від   02 березня 2023  року - залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

Суддя:                                                                                                             І.О. Турецька