ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року	Львів	Справа № 300/2021/20 пров. № А/857/7701/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                  Обрізко І.М., 
суддів                                                                      Іщук Л.П.,  Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання                    Демчик Л.Р.,                    
за участю представника відповідача                              Мельничука Ю.І.,
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийняту суддею Микитюком Р.В. об 11 годині 59 хвилині у м. Івано - Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до  Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дію,-

                                                         встановив:

05.04.2023 Офіс Генерального прокурора подав до суду першої інстанції заяву, в якій він просив визнати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 у справі № 300/2021/20 таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 у задоволенні заяви Офісу Генерального прокурора про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд виходив з того, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, пов`язано з певними обставинами, які мали місце на момент його видачі (пред`явлення до виконання), зокрема: помилковою видачою; коли судове рішення не підлягало негайному виконанню і не набрало законної сили або пред`явлено до виконання після скасування судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист; повним (частковим) погашенням боргу, щодо якого видано виконавчий лист, або з інших причин.
Суд зазначив, що словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, які, наприклад, пов`язані із процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, суд звернув увагу на те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 в даній справі постановлено рішення про зміну способу і порядку виконання рішення в порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства, а саме зобов`язано Офіс Генерального прокурора створити кадрову комісію для проведення співбесіди в рамках добору кандидатів на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора, а ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 замінено боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 09.02.2021 у справі №300/2021/20 з Першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора на Офіс Генерального прокурора, тому відсутні підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Офіс Генерального прокурора подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення питання.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що проведення добору на зайняття вакантної посади прокурора в Офісі Генерального прокурора, розпочатого згідно з наказом Генерального прокурора від 16.01.2020 №30, на теперішній час закінчено. Також змінено процедуру та орган, який проводить такий добір.
Таким чином, Офісом Генерального прокурора вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду у цій справі.
Водночас, наведені вище обставини унеможливлюють формування складу кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора у суворій відповідності з вказаними нормами Закону № 113-ІХ, а відтак і виконання судового рішення в частині обов`язку Офісу Генерального прокурора створити кадрову комісію для проведення співбесіди в рамках добору кандидатів на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора не є можливим.
Оскільки Офіс Генерального прокурора з незалежних від нього причин не мав можливості виконати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 у повній відповідності із приписами ч.2 ст.19 Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» та Закону №113-ІХ, наявні підстави для  визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню за вказаним виконавчим документом.
Просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою задовольнити заяву.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дію, - задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора № 2 від 13.03.2020 щодо неуспішного проходження кандидатом добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора ОСОБА_1 та зобов`язано вказану Комісію за результатами співбесіди з кандидатом на зайняття вакантної посади прокурора в Офісі Генерального прокурора ОСОБА_1 прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 у справі №300/2021/20 – без змін.
09.02.2021 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано 2 виконавчі листи.
Постановою Верховного Суду від 27.01.2022 касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №300/2021/20 залишено без змін.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 змінено спосіб і порядок виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 у справі № 300/2021/20 в частині зобов`язання першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора за результатами співбесіди з кандидатом на зайняття вакантної посади прокурора в Офісі Генерального прокурора ОСОБА_1  прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення суду - зобов`язання Офісу Генерального прокурора за результатами співбесіди проведеної раніше з кандидатом на зайняття вакантної посади прокурора в Офісі Генерального прокурора ОСОБА_1 прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі № 300/2021/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким заяву ОСОБА_1  про зміну способу і порядку виконання рішення задоволено частково.
Постановлено рішення про зміну способу і порядку виконання рішення в порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства, а саме зобов`язано Офіс Генерального прокурора створити кадрову комісію для проведення співбесіди в рамках добору кандидатів на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора. В іншій частині заяви - відмовлено.
Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129), суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129 -1 Основного Закону).
Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України.
Так, статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 372 КАС України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.
Згідно із частинами першою, другою цієї статті у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
При цьому рішення суду можуть виконуватися у добровільному або примусовому порядку. Особа може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.
За правилами частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Таку заяву суд розглядає в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (частина третя статті 374 КАС України).
Як випливає зі змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015, наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.
До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:
- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Як встановлено судом першої інстанції, в якості підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначає, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022  зобов`язано Офіс Генерального прокурора створити кадрову комісію для проведення співбесіди в рамках добору кандидатів на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора. 
Однак, Перша кадрова комісія з добору на вакантні посади прокурорів в Офіс Генерального прокурора юридично припинила свою діяльність 01.05.2021, отже визначена судовим рішенням та постановою державного виконавця сторона виконавчого провадження боржник фактично був відсутній з дати видання наказу Генерального прокурора «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора щодо створення кадрових комісій з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі Генерального прокурора» від 30.04.2021 №336.
Колегія суддів не бере до уваги зазначену мотивацію, враховуючи те, що скаржником не доведено, що ним вжито всіх можливих заходів для виконання згаданого судового рішення. Не опрацьовано питання правонаступництва компетенції Першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офіс Генерального прокурора.
Натомість, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, призведе до припинення обов`язку заявника щодо виконання рішення суду.
Інших підстав, які свідчить про те, що виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню заявник у поданій заяві не зазначає.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про не аргументованість та безпідставність поданої заяви, а тому правомірно відмовив у її задоволенні.
                                        
Керуючись ст.ст. 243, 308,  315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                          постановив:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №300/2021/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 28.06.2023.