Номер провадження: 33/813/602/23
Номер справи місцевого суду: 521/956/23 
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Янковської Ю.Л.,
особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – Лапко Е.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лапко Едуарда Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. (а.с.30).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 140544 від 01.12.2022 водій ОСОБА_1 01 грудня 2022 року об 15:50 год керував транспортним засобом «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці П. Кедровського 18 у м. Херсон з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, спілкування фіксувалося на бодікамеру 474148, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, 31 березня 2023 року адвокат Лапко Е.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 23.03.2023 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с.31-33).
В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови захисник зазначив, що: 
- ОСОБА_1 не вчиняв адміністративне правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом, а перебував у статусі пасажира, тому не є суб`єктом адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який в той день перебував за кермом, та наявним відеозаписом, який не містить факту фіксації руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;
- працівниками поліції допущені грубі порушення положень Закону України «Про Національну поліцію» щодо звернення до людини та використання нецензурної лайки;
- працівниками поліції не надано можливості водію надати свої письмові пояснення в протоколі;
- судом проігноравано клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Лапко Е.М. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та захисника Лапко Е.М., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на алкогольне сп`яніння, повністю доведена та підтверджується доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №140544 від 01.12.2022;
- відеозаписами нагрудної камери поліцейського №474148;
- направленням на огляд водія;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;
- рапортом працівника поліції Кручинської В.О.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції встановлюється вимогами ст.266 КУпАП та Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкції).
Згідно з ст.266 КУпАП, п.2 р.І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Пунктом 3 розділу 1 Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння.
За положеннями п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1  дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.
У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.
За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудної камери щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 і письмові пояснення двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).
Частиною 6 ст.266 КУпАП передбачено направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок)  передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. За приписами п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Відтак, законом встановлено, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України.
Долучені до матеріалів справи відеозаписи відображають події, які відбулися 01 грудня 2022 року, зокрема: підтверджено пропозиції інспектор поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, на які останній однозначно відмовився від проходження огляду, посилаючись на те, що він не був за кермом.
На відео дійсно не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки працівники поліції були викликані військовими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які є свідками у цій справі та які підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у звязку з чим вони викликали поліцію.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які відібрані інспектором поліції на місці зупинки, засвідчені власними підписами свідків. Дані пояснення свідків є чіткими, зрозумілими, узгоджуються між особою та не мають протиріч з іншими доказами у справі. Крім того, вказані свідки своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення засвідчили факт перебування саме ОСОБА_1 за кермом автомобіля та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Також по приїзду поліцейських військові підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що зафіксовано відеозаписом.
Пунктом 1 розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, передбачено, що при оформленні протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності. Також свідками підписується протокол про адміністративне правопорушення (п.2 р.2 Інструкції). 
Отже, законодавством надано юридичне значення участі свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. А тому вказані письмові пояснення є належними доказами у справі.
У даному випадку поліцейські застосовували і відеозапис, і присутність свідків, яка зафіксована на відеозаписі, відтак порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП немає, а тому відсутність на відео факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також те, що свідки не допитувались в судовому засіданні, не може вважатися порушенням вимог процесуального закону.
Апелянтом не оскаржується сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а заперечується його перебування за кермом транспортного засобу.
Враховуючи наведене та положення ст.251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані (в тому числі пояснення свідків), суд апеляційної інстанції вважає, що факт керування ОСОБА_1  транспортним засобом в день події підтверджується належними доказами – письмовими поясненнями свідків, які внесені до протоколу, та які підтвердили на відео факт керування. Вказані письмові показання свідків підтверджуються сукупністю інших доказів наявних в матеріалах справи, у тому числі відеозаписом, а тому суд не має підстав вважати їх недостовірними.
Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суду не надано.
Наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 щодо перебування її чоловіка ОСОБА_3 в день події за кермом транспортного засобу, не можуть бути визнані судом належним доказом (а.с.25). Вказані письмові пояснення суперечать наявним відеозаписам, на яких ОСОБА_1 особисто повідомив працівників поліції, що за кермом автомобіля він не був, а був інший чоловік, який з ним приїхав, на ім`я « ОСОБА_6 », в той час як ім`я ОСОБА_7 . Крім того, з наявних відеозаписів не вбачається присутність на місці події та складання протоколу будь-яких інших осіб, окрім поліцейських та військових.
Посилання адвоката на письмові пояснення ОСОБА_3 не приймаються до уваги з огляду на їх відсутність в матеріалах справи.
Отже, доводи апелянта про керування транспортним засобом іншою особою не підтверджені жодним доказом, повністю спростовуються наявними доказами у справі та встановленими обставинами. Такі твердження, на думку суду, спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими вимог Закону України «Про Національну поліцію» не спростовують вину водія у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Крім того, у встановленому законом порядку вказані дії працівників поліції не оскаржені.
Посилання апелянта на ненадання особі, що притягується до адміністративної відповідальності, можливості дати пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження. Разом з тим, з відеозапису встановлено, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 надати свої письмові пояснення на окремому аркуші, від чого він відмовився. Вказане свідчить про наявність у особи, що притягується до відповідальності, можливості надати свої пояснення по суті правопорушення.
Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції – залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Лапко Едуарда Миколайовича залишити без задоволення.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        І.А. Артеменко