ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/12227/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Басай О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  20 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" про застосування заходів реагування, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - позивач ) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" (далі - відповідач), в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд підприємства, а саме: нежитлова будівля літ. "А-2"; нежитлова будівля літ. "В" за адресою: Київська обл., Володарський р-н, с. Руде Село, вул. Грицюка, буд. 52 Б, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 29.06.2021 №1035.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року позов було задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не було повно з`ясовано обставини проведення перевірки відповідача, було неповно досліджено документи, котрі передували здійсненню заходу державного контролю виданих позивачем, та документи видані позивачем на підставі перевірки.
Також, вказує про те, що строк закінчення планового заходу зазначений в наказі №646 та в повідомленні з порушенням вимог ст.5 Закону. 
Крім того, звертає увагу, що повідомлення відповідачем перед проведенням перевірки отримано не було, тому відповідач мав право не допускати позивача до проведення перевірки.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, посадовими особами Білоцерківського РВ ГУ ДСНС України у Київській області здійснено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ "Сільгосптехніка Нова" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
За наслідками перевірки складений акт від 29.06.2021 №1035.
У ході перевірки було виявлено 29 порушень відповідачем законодавчих та нормативно-правових актів у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Наявність встановлених в акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно з пунктом 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, зокрема, належить забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Згідно ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок до закону.
У відповідності до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Положеннями частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають. 
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).
При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було проведено перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт, яким зафіксовано 29 порушень.
Крім того, в ході апеляційного провадження, позивачем було надано до апеляційного суду докази проведення позапланової перевірки суб`єкта господарювання - ТОВ "Сільгосптехніка Нова" за його зверненням, за результатом якої складено акт перевірки від 27.07.2022 №268.
Так, під час перевірки позивачем виявлено 8 порушень, які можуть створити загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, а саме: 
- Будівлі та приміщення об`єкту не обладнано системами протипожежного захисту у відповідності до вимог діючих норм (літ. "А-2"; літ. "В"), чим порушено пункт 1.2., глава 1, розділ V Правил пожежної безпеки в Україні.;
- Знижено рівень пожежної безпеки підприємства в частині забезпечення системи зовнішнього протипожежного водопостачання для цілей пожежогасіння, а саме: об`єкт не забезпечено справними системами зовнішнього протипожежного водопостачання, чим порушено пункт 22, розділ ІІ Правил пожежної безпеки в Україні.;
- На території підприємства відсутні пожежні щити, які мають бути укомплектовані згідно норм належності, а саме: вогнегасниками 3 шт., ящик з піском 1 шт., покривало з негорючого тепло ізолюючого матеріалу розміром 2х2 1 шт., багор або лом та гак 2 шт., лопати 2 шт., сокири 2 шт., чим порушено пункт 3.11, глава 3, розділ V Правил пожежної безпеки в Україні;
- Будівлі та приміщення об`єкту не забезпечено засобами первинного пожежогасіння (вогнегасниками) в повній мірі, чим порушено пункт 3.6, 3.7, 3.8, глава 3, розділ V Правил пожежної безпеки в Україні. Дане порушення унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створить загрозу життю та/або здоров`ю людей;
- Керівником суб`єкта господарювання розпочато роботу без зареєстрованої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, чим порушено пункт 2, стаття 57 Кодексу цивільного захисту України;
- Відсутні посвідчення встановленого зразка про проходження функціонального навчання відповідними категоріями осіб у сфері цивільного захисту, чим порушено ч. 8 ст. 20 Кодекс цивільного захисту України;
- Не забезпечено виконання заходів цивільного захисту шляхом розроблення ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки на об`єкті з урахуванням усіх чинників небезпеки, чим порушено ч. 1 ст. 20 Кодекс цивільного захисту України, ПКМУ №956 від 11 липня 2002 року;
- Не укладено договір постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому порядку, чим порушено ст. 133 Кодекс цивільного захисту України.
Вказаний акт підписано та отримано уповноваженою особою за дорученням - Сутковий В.Г. із зазначенням «зауважень до акту не маю».
Отже, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відповідачем дійсно станом на 27.07.2022 частково усунені, однак, вказане не спростовує наявність інших вагомих порушень станом на момент розгляду справи в апеляційному суді.
При цьому, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували усунення усіх виявлених під час перевірки порушень вимог пожежної безпеки, що стали підставою для звернення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області до суду для застосування заходів реагування, як і доказів, що зазначені у акті перевірки порушення не створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
В контексті наведеного, колегія суддів зазначає, що встановлені позивачем порушення не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які стосуються відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку, за об`єктивним критерієм є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, та є недотриманням відповідачем Правил пожежної безпеки в Україні.
Так, встановлені в акті повторної перевірки порушення відповідачем вимог пожежної безпеки створюють ситуацію, яка може призвести до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим застосування первинних засобів пожежогасіння буде не ефективним, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей, які перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння. 
Також, при відсутності запасу води, виникає проблема у ліквідації пожежі пожежно-рятувальними підрозділами, що в свою чергу супроводжується збільшенням площі горіння, матеріальними збитками, ускладнює евакуацію людей.
Крім того, у разі виникнення пожежі наявні порушення відповідача унеможливить її гасіння на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоров`ю людей тощо.
Колегія суддів зауважує, що кожне із встановлених вище порушень саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а їх сукупність вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.
Відтак, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області про необхідність застосування заходів реагування.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі №814/2356/17, від 07 серпня 2019 року в справі №810/1820/18.
При цьому колегія суддів враховує, що такий захід реагування як повне зупинення експлуатації будівлі товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Крім того, такий захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в будівлях товариства.
У постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 560/639/19 Верховний Суд наголосив на тому, що такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. 
Водночас поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.11.2018 у справі №826/1024/18 та від 05.12.2018 у справі №826/13896/16.
Посилання відповідача на те, що судом першої інстанції не було повно з`ясовано обставини проведення перевірки відповідача, було неповно досліджено документи, котрі передували здійсненню заходу державного контролю виданих позивачем, та документи видані позивачем на підставі перевірки, колегія суддів оцінює критично, з огляду на наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ГУ ДСНС України у Київській області прийнято наказ від 01.06.2021 №646 про проведення планових перевірок, у т.ч. відповідача.
Повідомленням про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 15.05.2021 було надіслано рекомендованим  листом з повідомленням про вручення 31.05.2021 та вручено 02.06.2021 за довіреністю уповноваженій особі відповідача.
Крім того, посвідчення на проведення заходу державного нагляду від 01.06.2021 №4009 було вручено особисто директору ТОВ "Сільгосптехніка Нова" 14.06.2021.
Також, як вбачається зі змісту акту перевірки, вказана перевірка проводилась за участі самого директора товариства, що не заперечується сторонами.
Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи, жодним чином не спростовані відповідачем, а тому, посилання апелянта на те, що повідомлення відповідачем перед проведенням перевірки отримано не було, тому відповідач мав право не допускати позивача до проведення перевірки є безпідставним. 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, директором товариства було допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та така проводилась за його безпосередньої участі.
Щодо твердження апелянта про порушення строку проведення перевірки, то колегією суддів вказаного факту не встановлено, позаяк, період з 14.06.2021 по 29.06.2021 включає в себе в тому числі вихідні та святкові дні, які в силу ч.3 ст.67 КЗпП переносяться на найближчий робочий день. Водночас, ч.5 Закону, на яку посилається відповідач передбачено строк здійснення планового заходу що не перевищує десяти робочих днів.
Серед іншого, оцінюючи доводи апелянта, колегія суддів зауважує, що останні зводяться до непогодження відповідача із оформленням документації, на підставі якої було проведено планову перевірку, та яка на переконання відповідача не відповідає вимогам законодавства. Однак, судом апеляційної інстанції вказаних в апеляційній скарзі порушень не встановлено, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла висновку, що перевірка суб`єкта господарювання була проведена правомірно з урахуванням вимог чинного законодавства.
При цьому, апелянт, вказуючи на не зазначення судом першої інстанції прізвища та ініціалів секретаря судового засідання та учасників справи у вступній частині оскаржуваного рішення, все таки жодним чином не спростовує виявлені перевіркою порушення вимог пожежної безпеки, не надає жодних доказів та доводів на спростування виявлених порушень по суті справи, та не заперечує їх.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                            І.В. Федотов

Судді:                                                                       Н.М. Єгорова 

                                                                                                       Є.О. Сорочко