ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/13958/22	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,        
розглянув в порядку письмового 
провадження апеляційну скаргу                 Головного управління Пенсійного фонду 
                                                                України в   Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 07.11.2022р.  в адміністративній справі №160/13958/22	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	Головного управління Пенсійного фонду  України в   Дніпропетровській області  визнання відмови протиправною,   зобов`язання вчинити певні дії,-	

ВСТАНОВИВ:
06.09.2022р.   ОСОБА_1 за допомогою поштового зв`язку звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання відмови протиправною,  зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 1-15/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/13958/22 та справу призначено до розгляду  за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 45-46/.
Позивач         у адміністративному позові, з яким звернувся до суду, просив : 
- визнати протиправною відмову  у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії відповідно до довідки №49/7587 від 17.0.2022р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку, станом на 05.03.2019р., з урахуванням окладу за посадою , спеціального звання, відсоткової надбавки за вислугу років, премії та додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії; 
- зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2019р. перерахунок та виплату пенсії,  без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі довідки №49/7587 від 17.06.2022р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку, станом на 05.03.2019р.,  з урахуванням оклду за посадою, окладу за спеціальне звання, відсоткової надбавки за висугу років, премії та додаткових видів грошового забезпечення, яке складається з:
- посадового окладу  3100грн.
-окладу за спеціальним званням  2400грн.
-50% надбавки за стаж служби  2750грн.
- 48,84% надбавки за специфічні умови проходження служби   4029,30грн.
- 15% надбавки за службу в умовах режимних обмежень  465грн.
- 5% надбавки за науковий ступінь кандидата наук  155грн.
- 90,56% премії  11681,61грн.
Всього  грошового забезпечення   24580,91грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022р. у справі №160/13958/22 адміністративний позов задоволено (Суддя Ільков В.В.) /а.с. 70-73/.
Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, за допомогою системи «Електронний суд»  06.12.2022р. подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022р.у справі №160/13958/22 /а.с. 99-102/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 103/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ в Дніпропетровській області  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022р.у справі №160/13958/22 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/13958/22   /а.с. 104/, які надійшли до суду апеляційної інстанції  13.12.2022р. /а.с. 107/. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022р.     у справі №160/13958/22 відмовлено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022р. у справі №160/13958/22, апеляційна скарга ГУ ПФУ в Дніпропетровській області  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022р. у даній справі була залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги /а.с. 108/.
У встановлений судом строк позивачем зазначені вищезазначеною ухвалою суду недоліки апеляційної скарги були усунуті /а.с. 114/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 09.01.2023р.     у справі №160/13958/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022р. у справі №160/13958/22 /а.с. 115/ і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 14.02.2023р.  /а.с. 116/,     про що судом апеляційної інстанції було належним чином     повідомлено учасників справи / а.с. 118,119/.
Позивач, у письмовому     відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 120-124/, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача  залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 07.11.2022р.     у даній справі залишити без змін.
Головуючий суддя (суддя-доповідач) у справі №160/13958/22 Коршун А.О. з 09.03.2023р. по 27.03.2023р. перебував у відпустці.
Відповідно до ч.5 ст. 250 КАС України  датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 - позивач у справі, є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області  та з 2010р. отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2021р. у справі №160/17083/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору    ГУ ПФУ в Дніпропетровській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії    задовольнити частково; визнано протиправним дії Міністерства внутрішніх справ України щодо виготовлення ОСОБА_1 «Довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій», № 22/6-5191 від 31.08.2021р., яка не містить відомостей про грошове забезпечення станом на 05.03.2019р. та про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України відповідно до статей    43,    63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,    Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»    підготувати та направити до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019р., з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, які встановлені на час звільнення зі служби.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2021р. у справі №160/17083/21 Міністерством  внутрішніх справ України було складено та направлено  на адресу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідку №49/7587 від 17.06.2022р. про розмір грошового забезпечення позивача на 05.03.2019р.
Позивач у справі,  звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якій просив, зробити перерахунок пенсії  на підставі довідки №49/7587 від 17.06.2022р. виданої Міністерством  внутрішніх справ України /а.с. 21 /.
Відповідно до довідки №49/7587 від 17.06.2022р. розмір  грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019р. складається з:
- посадовий оклад    3100 грн;
- оклад спеціальним званням полковник поліції  2400грн;
- надбавка  за стаж в поліції 50%      2750грн;
- надбавка за специфічні умов проходження служби в поліції (48,84%)  4029,30грн;
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%)     465грн;
- доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук 5%  155грн.;
- премія (90,56%) – 11681,61грн.
Усього: 24580,91грн. 
ГУ ПФУ в  Дніпропетровській області у своєму  листі     №26384-1950/Ж-01/8-0400/22 від 01.09.2022р.  повідомило позивача про те, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії згідно довідки від 03.08.2021р. виданої ГУ ДФС у Дніпропетровській області /а.с. 24-26/,  не погодившись з таким  рішення відповідача,  позивач звернувся до суду з даним позовом.
Спеціальним законом, який регулює спірні відносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262).
Відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Згідно до ч.4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому          Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені     ч.2 ст.51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №45, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р. у справі №826/3858/18 визнано п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» протиправними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.
Оскільки     п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»,      скасовано     з 05.03.2019р., тому виникли підстави для перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р.,  з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже, обставини  що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, здійснення перерахунку та виплати пенсії виникли станом з 05.03.2019р. 
Разом з тим, порядок дій, які повинні вчинити, у даному випадку ГУ ПФУ вДніпропетровській області, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1,2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та змін до пункту 5 і додатку 2 порядку №45, не змінився.
    Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічна  правова  позиція висловлена Верховним Судом від 10.10.2019р. у справі №553/3619/16-а.
Перерахунок може бути здійснено після надходження до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій військовослужбовців.
Отже враховуючи вищенаведене, позивач у справі     має право на перерахунок пенсії,  починаючи з 05.03.2019р. -     з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, коли  виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 відповідно до вимог статей    43    і    63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»    та    статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Аналогічна  правова  позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 17.12.2019р. у зразковій справі №160/8324/19 (Пз/9901/20/19) та у постанові від 14.01.2021р. у справі № 400/1025/19.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону.
Отже враховуючи правові позиції Верховного Суду та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини колегія суддів вважає, що позивач з 05.03.2019 набув право на перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704  з урахуванням складових грошового забезпечення, встановлених на момент набуття такого права.
Щодо доводів відповідача у апеляційній скарзі про те, що обмеження до виплати пенсії максимальним розміром є законними і відповідають ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI , колегія суддів вважає, за необхідне зазначити наступне. 
08.07.2011р. було прийнято Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011р., яким внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, щодо обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі    Закону № 2262-XII, десятьма    прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до    ст.2 Закону № 3668-VI     максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб,    які мають особливі заслуги перед    Батьківщиною), призначених (перерахованих)    відповідно до    Митного кодексу України,    законів України «Про державну службу»; «Про прокуратуру»; «Про статус народного депутата України»; «Про Національний банк України»; «Про Кабінет    Міністрів    України»; «Про дипломатичну службу»; «Про службу в органах місцевого самоврядування»; «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»; «Про наукову і науково-технічну діяльність»; «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; «Про пенсійне забезпечення»; «Про судоустрій і статус суддів»,    Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Отже, п.7 статтею 43 Закону №2262-XII, передбачено максимальний розмір пенсії                                 (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016р.  № 7-рп/2016 «У справі за конституційним за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення ч.7 ст. 43, першого речення ч.1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»:
- визнано такими, що не відповідають    Конституції України    (є неконституційними)  ч.7 ст.43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;
- першого речення ч.1 ст.54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.
Положення ч.7 ст.43, першого речення ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Таким чином з  20.12.2016р. (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. № 7-рп/2016) обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців визнано таким, що не відповідає    ст.17 Конституції України    положення ч.7     ст. 43 Закону № 2262-XII.
Тобто з 20.12.2016р. в Україні існують дві норми закону, які одночасно регламентують правила у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців    Закон №2262-XII    з урахуванням    Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016    та    Закон  № 3668-VI.    
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду при перегляді зразкової справи дійшла висновку, що таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену    Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод    від 04.11.1950р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України»).
При цьому, Велика Палата Верховного Суду також послалась на правовий висновок, сформульований нею раніше у постанові від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56), згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми    Закону №2262-XII    з урахуванням    Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми    Закону №3668-VI.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та від 27.01.2022 року у справі №240/7087/20.
Враховуючи те, що частина 7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. за № 7-рп/2016, тому застосування обмежень при здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.04.2019р. максимальним розміром не ґрунтуються на вимогах закону.
З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і     ухвалено     законне рішення     про задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну     оскаржуваного судового рішення, не було встановлено,     тому колегія суддів вважає за необхідне     рішення суду першої інстанції від 07.11.2022р.     у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі,     суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального     права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 311,315,317,321,322 КАС України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області     - залишити без задоволення.
Рішення     Дніпропетровського     окружного адміністративного суду від 07.11.2022р.     у справі №160/13958/22– залишити без змін. 
Постанова     суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.
Повний текст виготовлено та підписано  – 06.04.2023р.       
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко