Справа № 351/678/15-ц 
Провадження № 22-ц/4808/575/23 
Головуючий у 1 інстанції СОБКО В. . 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого  (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів                                              Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,
секретаря                                        Працун В.В.,                                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Гвіздецької селищної ради про визнання недійсним рішення сільської ради, рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та повернення самовільно занятої земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Снятинського районного суду, постановлену суддею Собко В.М., 23 лютого 2023 року у м.Снятин Івано-Франківської області, 

                                                       в с т а н о в и в:
30 квітня 2015 року ОСОБА_1 подав позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кулачківської сільської ради, третя особа ОСОБА_3 , реєстраційна служба Снятинського районного управління юстиції про визнання недійсним рішення сільської ради, рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та повернення самовільно занятої земельної ділянки (а.с.3-7,том.1).
Ухвалою Снятинського районного суду від 18 травня 2021 року у справі замінено відповідача Кулачківську сільську раду на належного Гвіздецьку селищну раду та третю особу реєстраційну службу Снятинського районного управління юстиції на належну юридичну особу – відділ з питань державної реєстрації Снятинської міської ради (а.с.65, том.1).
23 лютого 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про залучення його до справи як правонаступника позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Просив зупинити провадження по справі до вступу ним в управління спадковим майном (а.с.56,том.2).
Ухвалою Снятинського районного суду від 23 лютого 2023 року позовну заяву   ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с.65, том.1).
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права
Вказує, що протягом тривалого розгляду справи (8 років) чергове судове засідання мало відбутися 31 січня 2023 року,але через хворобу брата та неявку в суд попереднього адвоката розгляд справи перенесено на 23 лютого 2023 року. Представник позивача адвокат Козак І., знаючи про смерть свого довірителя ОСОБА_1 22 лютого 2023 року електронною поштою надіслав суду   заяву про перенесення розгляду справи. В день слухання справи 23 лютого 2023 року його представник (представник ОСОБА_3 ) подав до канцелярії суду заяву від 22.02.2023 року з долученням свідоцтва про смерть, довідки про смерть позивача ОСОБА_1 , довідки селищної ради щодо спадкування, яка подана ним до нотаріальної контори, в якій порушувалося питання правонаступництва та зупинення провадження по справі.
Однак, суд з незрозумілих причин постановив заяву про залишення позову без розгляду, зсилаючись на п.7 ст.255, 257 ЦПК України, які не регулюють спірні правовідносини.
Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду справи  по суті (а.с.71-73,том.2).
Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
У судове засідання сторони не з`явилися,  про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.
На адресу суду від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність через поганий стан здоров`я.
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання,  тому колегія суддів розглянула справу  у відсутності учасників справи.
В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд, керуючись ст. ст. 255, 257 ЦПК України, виходив з того, що заявником ОСОБА_3 не представлено суду доказів про те, що після смерті позивача ОСОБА_1 він вступив в управління спадком майном, відтак у задоволені його заяви про залучення до справи в якості правонаступника позивача після смерті останнього слід відмовити. При цьому ОСОБА_3 як правонаступник не позбавлений права повторно звернутись до суду з позовом, після вступу його в управління спадковим майном.
З таким висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.
Згідно ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: 1) позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності;
2) позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи;
3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;
4) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
5) позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду;
6) між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;
7) дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява;
8) провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк;
9) позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;
10) позивач у визначений судом строк не вніс кошти для забезпечення судових витрат відповідача і відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду;
11) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;
Встановлено, що 30 квітня 2015 року ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 , Кулачківської сільської ради, третя особа ОСОБА_3 , реєстраційна служба Снятинського районного управління юстиції про визнання недійсним рішення сільської ради, рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та повернення самовільно занятої земельної ділянки (а.с.3-7,том.1).
Ухвалою Снятинського районного суду від 20 травня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду (а.с.50, том.1).
Розгляд справи неодноразово відклався, визнавалась явка позивача та представника відповідача Кулачківської сільської ради  обов`язковою (а.с.179, 189том.1).
Наступне судове засідання призначено на 23 лютого 2023 року.
23 лютого 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про залучення його до справи як правонаступника позивача ОСОБА_1 , у зв`язку зі його смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Просив зупинити провадження по справі до вступу ним в управління спадковим майном (а.с.56,том.2).
Ухвалою Снятинського районного суду від 23 лютого 2023 року позовну заяву   ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с.65, том.1).
Згідно з положеннями статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також у інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.
Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.
Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи - сторони в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступників за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.
У випадках, встановлених, пунктами 1,3частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.
Отже, визначальною обставиною, яка підлягає з`ясуванню у випадку смерті учасника справи, є питання про те, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво.
У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 
1) особисті немайнові права;
2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;
3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 
4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;
5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статею 608 цього Кодексу.
Правовідносини, з приводу яких виник спір у цій справі, стосуються права власності земельної ділянки, а відтак допускають правонаступництво.
Залишаючи без розгляду, суд першої інстанції указаного не врахував, обмежившись лише констатуванням факту тієї обставини, що заявником ОСОБА_3 не доведено факту вступу в управління спадковим майном. Питання щодо існування правонаступника померлого, суд залишив  остаточно не вирішеним.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 10.02.2023 виконавчим комітетом Гвіздецької селищної ради (тобто після відкриття провадження у справі) (том 2 а.с. 57).
У постанові Великої Палати Верховного суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) вказано, що «суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами».
Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування  судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Виходячи з вищевикладеного,колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись статтями 374, 379, 381- 384 ЦПК України,  суд
                                                  п о с т а н о в и в :
Ухвалу Снятинського районного суду від 23 лютого 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді:                                                                          І.О. Максюта
                                                                                    
                                                                                     Л.В. Василишин
                                                                                    
                                                                                     В.Д. Фединяк 

Повний текст постанови складено  04 травня 2023 року.